Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , просило стягнути 65550,00 грн заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 4520820 від 26.07.2021 р. про надання споживчого кредиту, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та тим, що 03.05.2022 р. між останнім і позивачем було укладено договір факторингу № 03-05/2022 р., згідно з умовами якого позивач має право грошової вимоги за договором № 4520820 від 26.07.2021 р. про надання споживчого кредиту. Станом на дату звернення до суду заборгованість [PERSON] не сплачена і складає 20 000,00 грн - тіло кредиту, 45 550,00 грн нарахованих процентів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі пункту першого статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що 26.07.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (кредитор) та [PERSON] було укладено договір № 4520820 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 20 000,00 грн строком на 30 днів із датою повернення кредиту 25.08.2021 р. Враховуючи, що 25.08.2021 р. відповідач свої зобов`язання не виконав, відповідно до умов кредитного договору, кредитний договір було автопролонгован, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. 31.08.2021 р. відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора у розмірі 50,00грн., але платежу було недостатньо для продовження строку позики. За умовами укладеного договору кредитор має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором споживчого кредиту або договори факторингу з будь-якою особою без окремої згоди [PERSON] . Установлено, що 3.05.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» і позивачем було укладено договір факторингу № 03-05/2022 р., згідно з умовами якого позивач має право грошової вимоги за договором № 4520820 від 26.07.2021 р. про надання споживчого кредиту, за умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за договором № 4520820 про надання споживчого кредиту від 26.07.2021 р., про відступлення права грошової вимоги [PERSON] було повідомлено. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. За змістом статтей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Оскільки відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, тарифами та правилами до вказаного договору, то станом на 28.02.2023 р. за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 65550,00 грн, що складається з 20 000,00 грн - тіло кредиту, 45 550,00 грн нарахованих процентів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони відповідно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з адвокатом Крюковою М.В. договір про надання правової допомоги та сплатив вартість послуг в загальній сумі 8000,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №68 від 10.02.2023. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 8000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги та 2684,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved