Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частки вказаної квартири є позивачка [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за законом, однак прийняти спадщину вона не може, оскільки вчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка вказує, що в період наданого законом строку захворіла на хворобу «Ковід» та мала тяжкий період реабілітації, тривалий час не могла прийти до нормального стану, окрім того були введені карантинні обмеження на прийом громадян у всіх державних нотаріальних конторах країни. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки направив до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав відзив на позовну заяву та одночасно просив розглядати справу за відсутності його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2119, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть /а.с. 4-5/. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору дарування частки квартири від 07.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Вигівською О.С., зареєстрованого в реєстрі за №2-723 /а.с. 13-18/. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є рідною племінницею померлого [INFO] [PERSON] ., що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 7-10,12/ Оскільки заповіту померлий не залишив, окрім позивачки [PERSON] відсутні інші спадкоємці, які виявили бажання прийняти спадщину, остання має право на спадкування за законом. Однак, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А. відмовив позивачці в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті її рідного дядька - [PERSON] , який померл [INFO] , оскільки спадщину у встановлений строк спадкоємець не прийняла, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом №235/02-31 від 22.09.2022 року. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А. №502/01-16 від 12.04.2023 року спадкова справа, до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно положень ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.12.2021 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Також, як вбачається із матеріалів справи, позивачка [PERSON] перебувала в амбулаторно-поліклінічному закладі на лікування з 16.03.2020 року по 06.04.2020 року з діагнозом COVID-19, правобічна гостра пневмонія, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.04.2020 року, виданою ПП «Лазер» /а.с. 83/ Із викладеного позивачем у позовній заяві та наданих доказів вбачається, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання нею заяви про вступ у спадщину. Враховуючи вищевикладені обставини, суд бере до уваги, що позивачка була позбавлений можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивачка пропустила визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини. Позивачка [PERSON] має право, як спадкоємець за законом на прийняття спадщини після смерті рідного дядька, однак в силу незалежних від неї обставин, не змогла у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, подати до нотаріальної контори заяву при прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, що заперечень проти прийняття позивачем спадщини відповідач не надав, тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved