Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

в заяві вказано, що 18.06.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам кожного та інтересам дитини. Між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини- [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 06.04.2023 року про визнання місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні. Відповідно до умов договору, донька залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з нею та приймати участь у забезпеченні умов її життя, в т.ч. сплачувати аліменти, та приймати участь у вихованні дитини в порядку, передбаченому договором. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні. Заявники стверджують, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті чи майнові права, а також права їхньої дитини. Просили шлюб розірвати. Заявниками було подано заяву, в якій вони просили проводити розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони зареєстрували шлюб 18.06.2009 року про що було складено відповідний актовий запис № 771 Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, що підтверджується наданим заявниками свідоцтвом про шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. 06.04.2023 року між подружжям [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 421 про визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та утриманні спільної дитини, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. Згідно вказаного договору заявники дійшли згоди, щодо місце проживання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання їх матері за адресою: [ADDRESS] . Також цим договором визначені обов`язки батьків щодо участі у вихованні дітей. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Сторонами не заявлено про спір щодо участі одного з батьків у вихованні дітей, місця проживання дітей, перебування дітей на утриманні виключно одного з батьків. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. В частині першій статті 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд , -

Outcome: approved