Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

28 квітня 2023 року [PERSON] звернулася в суд із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що в квітні 2023 року через додаток «Дія», їй стало відомо про те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2021 року ВП [NUMBER] приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка Ігоря Сергійовича, відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису №6415, вчиненого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь TOB «Росвен Інвест Україна» 25036,64 грн. На даний час, у зв`язку з одруженням, її прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . З метою з`ясування підстав винесення вказаної постанови та наявності боргових зобов`язань перед TOB «Росвен Інвест Україна» про які їй невідомо, за допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6415, згідно змісту якого, на думку відповідача та третьої особи, вона є боржником за кредитним договором №001-02752-250213 від 25.02.2013 року. Сума заборгованості складає 24686,64 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8482,77 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 16203,87 грн.; Загальна сума, що підлягає стягненню: 25036,64 грн. Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Кредитний договір №001-02752-250213 від 25.02.2013 року на момент вчинення виконавчого напису, не був нотаріально посвідчений. Нотаріус мав право видати виконавчий напис тільки на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, який мав би свідчити про безспірність заборгованості. Однак, при видачі спірного виконавчого напису нотаріус послався на Перелік документів, за яким стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, який скасований в судовому порядку, тобто нотаріус мав право видавати виконавчий напис тільки по нотаріально посвідченому кредитному договору, а не укладеному в простій письмовій формі, як у даному випадку. Окрім того, позивач заперечує факт укладання вищевказаного кредитного договору, так як заява (оферта) на укладення договору про надання кредиту, не є кредитним договором. Матеріали справи не містять безпосередньо самого договору, так і доказів про безспірність заборгованості та направлення відповідачем, як новим стягувачем, позивачу вимог про погашення заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 6415, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" 25036,64 грн. та стягнути судові витрати по справі. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER], відкритого на підставі виконавчого напису №6415, вчиненого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Ухвалою судді від 28 квітня 2023 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні № [NUMBER], відкритому 09 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. на підставі виконавчого напису №6415, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 04 червня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 25036,64 грн. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 01 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11:00 22 травня 2023 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 19.05.2023 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так як, позивач, відповідач та третя особа, які не з`явилися в судове засідання, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 25 лютого 2013 року позивач [PERSON] звернулася до ПАТ "Дельта Банк" із Заявою №001-02752-250213 про надання кредиту (а.с.6). 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 6415), яким запропоновано стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором №001-02752-250213 від 25.02.2013 року, укладеним з ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло на підставі договору № 410/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 27.04.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", за період з 28 квітня 2018 року по 17 квітня 2021 року в розмірі 24686,64 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8482,77 грн, простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 16203,87 грн, плата за вчинення виконавчого напису - 350 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає до стягнення - 25036,64 грн. (а.с. 5). На підставі заяви відповідача про примусове виконання рішення, 09 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. на виконання виконавчого напису № 6415 від 04.06.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 25036,64 грн (а.с. 7,8). Окрім того, 19 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. винесено: постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку скеровану до Затурцівської сільської ради, від якої отримує дохід боржник (а.с.9). Зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 липня 2020 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.10). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів ( далі - Перелік). Оспорюваний виконавчий напис у даній справі, як встановлено зі змісту виконавчого напису (а.с. 14), вчинено нотаріусом на підставі, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, що передбачав можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору. Після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 вказаним Переліком у пункті 1 передбачено можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 04.06.2021 року, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а не на підставі оригіналу кредитного договору (п.2 Переліку втратив чинність). Таким чином, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, який на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису втратив чинність. Доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було подано оригінал саме нотаріально посвідченого кредитного договору, суду не надано, оригінал заяви № 001-02752-250213 (а.с. 6) не є нотаріально посвідченим кредитним договором. Крім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. У справі відсутні документи, які б підтверджували безспірність заборгованості [PERSON] , зокрема виписки з рахунків, меморіальні ордери, тощо, як і відсутній розрахунок заборгованості позивача за укладеним кредитним договором, з якого б вбачався механізм нарахування заборгованості. Ні відповідач, ні третя особа, яка вчинила виконавчий напис, не подали суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача про неправомірність нарахування, зокрема відсотків за кредитним договором, та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю. До того ж, у матеріалах справи відсутній доказ отримання [PERSON] відповідної письмової претензії про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Отже, при вчиненні виконавчого напису від 04.06.2021 року (реєстраційний номер 6415) у даній справі, нотаріусом не дотримано вимог Закону щодо умов вчинення даного виконавчого напису, виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, з порушенням процедури повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, на підставі пункту 2 Переліку, що втратив чинність на дату вчинення виконавчого напису, а тому позовні вимоги про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Оскільки судом задоволено позов повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви та 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього - 1610, 40 грн. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved