Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

04.01.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Платинум Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В. про зобов`язання вчинити дії. Позов обґрунтовується тим, що у період з червня 2014 року по червень 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено: 18.06.2014 року - договір № 64.980.000544 про відкриття карткового рахунку з використанням міжнародної платіжної картки; 18.06.2014 року - договір № 26202766705201 банківського рахунку для фізичних осіб; 18.06.2014 року - договір № ІВ.25107 про надання послуг дистанційного обслуговування клієнтів-фізичних осіб в системі «Platinum Clack» (розміщено 149 950 грн.); 22.10.2014 року - договір № 00293257 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (розміщено 131 200 грн.); 24.04.2015 року - договір № 00346307 про розміщення вкладу «Гарантоване зростання» (розміщено 131 200 грн.); 29.04.2015 року - договір № 00347217 про розміщення вкладу (розміщено 25 500 грн.) 20.05.2015 року договір № 00355487 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця»; (розміщено 155 000 грн.) 22.06.2015 року - договір № 00367276 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (розміщено 151 771,56 грн.). В подальшому, щодо відповідача було запроваджено тимчасову адміністрацію з 11.01.2017 року по 10.02.2017 року, яку згодом було продовжено до 23.02.2017 року включно. З 24.02.2017 року розпочато процедуру ліквідації відповідача згідно рішення Правління НБУ від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк». Зазначені відомості опубліковано в газеті «Голос України» 01.03.2017 року. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що пов`язано з установкою системи транспедикулярної фіксації хребта на рівні L4-S1, з 28.02.2017 року по 04.04.2017 року позивачка змушена була пройти курс лікування та дообстеження у стаціонарному відділенні ТОВ «Борис». Після проходження курсу лікування позивачці стало відомо, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб проводиться виплата грошових коштів у розмірі встановленому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме 200 000 грн. 10.04.2017 року позивачка звернувся до АТ «Південний», котрий було уповноважено здійснювати дані операції, та отримала гарантовану виплату в сумі 200 000 грн. Однак, гарантована сума виплати не покривала всю належну їй суму коштів, що були розміщені на рахунках відповідача згідно укладених договорів. 05.10.2017 року після отримання консультації позивачка звернулася із письмовою заявою (вх. № 60-08/П-3795-Л) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Ю.П. про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Листом від 25.10.2017 року № 60-02/8714-Л позивачу було надано відповідь, що заяви про включення до списків акцептованих вимог кредиторів подаються не пізніше 30 днів з моменту оголошення про початок процедури ліквідації (ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), а про початок процедури ліквідації було оголошено Рішенням Правління Національного банку України від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк». Згідно із зазначеним рішенням процедуру ліквідації відповідача розпочато з 24.02.2017 року. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Однак, протягом часу, коли необхідно було подати відповідну заяву, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні і не мала змоги заявити свої вимоги. У зв`язку з цим, в листопаді 2019 року знову звернулася із заявою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів з обґрунтуванням поважних причин пропуску строку на заявления кредиторських вимог. Листом від 28.11.2019 року № 60-02/3029-л було надано відповідь з посиланням на пропуск строку, а також зазначено, що Уповноважена особа позбавлена права поновлювати окремим кредиторам банку строк на заявления кредиторських вимог, навіть у разі, якщо причини пропуску такого строку є поважними. Вважає, що з поважних причин не змогла своєчасно заявити свої кредиторські вимоги, незважаючи на що отримала відмову у включенні до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Враховуючи викладене, позивачка просить зобов`язати відповідача визнати її кредитором ПАТ «Платинум Банк» та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ«Платинум Банк», а саме: включити її до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» з грошовими вимогами в сумі 474 185,93 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено учасникам справи строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2023 року залучено до участі у справі представника відповідача - ПАТ «Платинум Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.05.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання сторони відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, що надійшов до суду 09.07.2021 року, в якому сторона відповідача заперечує проти задоволення позовної заяви. Зазначає про пріоритетність в даному випадку положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних, осіб», який є спеціальним законом у спірних правовідносинах. Відповідно до норм вказаного Закону порушення кредитором установленого законодавством 30-ти денного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку. Інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Птб» було опубліковано в газеті «Голос України» № 39 (6544) від 01.03.2017 року, розміщено на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вказані обставини свідчать про дотримання порядку повідомлення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, передбаченого Законом. Позовна заява не містить доказів звернення позивача з кредиторськими вимогами в межах 30-денного строку. Імперативними нормами Закону встановлений строк пред`явлення кредиторських вимог до банку, що ліквідується, який с присічним та не підлягає продовженню чи поновленню, а вимоги, заявлені після спливу такого строку, вважаються погашеними в будь-якому випадку, незалежно від існування поважності причин такого пропуску. Жодного обґрунтування щодо того, що завадило позивачу звернутися з заявою про вимоги кредитора до 04.04.2017 року позовна заява не містить. Позивач звернулася з заявою про включення її вимог до реєстру кредиторів лише 05.10.2017 року, при цьому пропустивши строк звернення з кредиторськими вимогами на півроку. Відповідач також вказує на наслідки затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «Платинум Банк» та неефективності обраного позивачем способу захисту. Так, згідно з ч. 2 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за результатами проведення ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з метою завершення процедури ліквідації та припинення Банку як юридичної особи, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 25.03.2021 року своїм рішенням № 288 затвердила ліквідаційний баланс Банку станом на 16.03.2021 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Платинум Банк», а, отже, відповідно до ч. 3 ст.53 Закону ліквідаційна процедура Банку вважається завершеною. Тобто, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника. Враховуючи викладене ліквідаційна процедура ПАТ «Платинум Банк» є завершеною з 16.03.2021 року, всі активи Банку реалізовано, кошти одержані від реалізації спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи відсутні. Таким чином, внесення будь-яких змій до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» є неможливим. У поданій до суду відповіді на відзив, що надійшла 27.07.2021 року, позивачка заперечує проти наведених у відзиві пояснень. Посилається на те, що у ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не зазначено прямо щодо преклюзивності 30-денного строку на прийняття вимог кредиторів. Проте, таке обмеження строку звернення направлене не на позбавлення права кредиторів банку, якими є у значній кількості фізичні особи, а на дисциплінування кредиторів у виконанні своїх обов`язків щодо прояву волевиявлення на отримання від банку, що ліквідується, виконання грошового зобов`язання. Причини пропуску строку на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів пов`язані з тим, що йому здійснювали установку системи транспедикулярної фіксації хребта на рівні L4-S1. Після цього мало місце погіршення здоров`я. Пояснює, що транспедикулярна фіксація хребта вважається складним оперативним втручанням. Суть транспедикулярної фіксації полягає в тому, що в тіло хребця вкручується гвинт з титановим покриттям. Кістки хребта зростаються в період від 6 до 12 місяців. Вважає, що позбавлення її права претендувати на отримання належної суми банківського вкладу через пропуск 30-денного строку для звернення до Фонду з вимогами, за наявності підстав для поновлення такого строку, стане надмірним тягарем та не буде пропорційним меті, з якою цей строк у згаданому Законі був встановлений. Зазначає також, що на офіційному веб-сайті Фонду в числі опублікованих рішень виконавчої дирекції за 2021 рік (за березень) рішення, про яке зазначає у відзиві відповідач, відсутнє. Крім того, якби виконавчою дирекцією Фонду дійсно приймалось рішення від 25.03.2021 року № 288, то з урахуванням строків внесення запису про припинення юридичної особи, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в реєстр вже було б внесено запис про припинення ПАТ «Платинум Банк». Таким чином, обставина щодо затвердження ліквідаційного балансу та завершення ліквідаційної процедури відповідачем не доведена та не знайшла свого підтвердження. За правилами положень ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Інших заяв по суті від сторін не надходило. Суд вважає за можливе прийняти до розгляду доводи сторін, викладені ними в поданих документах. Стороною відповідача також заявлено клопотання про застосування наслідків позовної давності, в якому представник зазначає, що щодо обізнаності позивача про запровадження ліквідаційної процедури та процедури повернення коштів свідчить її звернення до АБ «Південний» для отримання гарантованої суми відшкодування вкладу в ПАТ «Платинум Банк». Проте, фактично позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» із заявою про включення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів лише 05.10.2017 року, на яку їй було дано відповідь листом від 25.10.2017 року. Отже, позивачу було відомо про те, що її вимоги кредитора не були акцептовані ще 25.10.2017 року, тому перебіг позовної давності щодо визнання її кредитором ПАТ «Платинум Банк» та внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» закінчився 25.10.2020 року. Натомість, позовна заява датована 30.12.2020 року, тобто строк позовної давності є таким, що сплив. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Щодо строку позовної давності слід зазначити, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18, від 16.06.2020 року у справі № 372/266/15-ц. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено ряд договорів, а саме: 18.06.2014 року - договір № 64.980.000544 про відкриття карткового рахунку з використанням міжнародної платіжної картки; 18.06.2014 року - договір № 26202766705201 банківського рахунку для фізичних осіб; 18.06.2014 року - договір № ІВ.25107 про надання послуг дистанційного обслуговування клієнтів-фізичних осіб в системі «Platinum Clack» (розміщено 149 950 грн.); 22.10.2014 року - договір № 00293257 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (розміщено 131 200 грн.); 24.04.2015 року - договір № 00346307 про розміщення вкладу «Гарантоване зростання» (розміщено 131 200 грн.); 29.04.2015 року - договір № 00347217 про розміщення вкладу (розміщено 25 500 грн.) 20.05.2015 року договір № 00355487 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця»; (розміщено 155 000 грн.) 22.06.2015 року - договір № 00367276 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (розміщено 151 771,56 грн.). На підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ПтБ» з 24.02.2017 року по 23.02.2019 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПтБ» Ірклієнка Ю.П. 08.10.2018 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2743 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», згідно якого з 12.10.2018 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошову С.В. 04.02.2019 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 248 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора», згідно якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» на один рік з 24.02.2019 року до 23.02.2020 року включно, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ПтБ» Грошової С.В. строком на один рік з 24.02.2019 року до 23.02.2020 року включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 02.12.2019 року № 3082 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» на один рік з 24.02.2020 року до 23.02.2021 року включно, а також продовжено повноваження ліквідатора Грошовій С.В. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.05.2021 року № 484 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ПТБ», делеговані Грошовій С.В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.01.2021 року № 95 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «ПТБ», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «ПТБ» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «ПТБ» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. З довідки № 60-02/9212-Л від 06.11.2017 року вбачається, що станом на 11.01.2017 року залишки на рахунках [PERSON] у ПАТ «ПтБ» склали 674 185,93 грн. Звернення позивачки до суду обумовлено тим, що гарантована сума виплати не покриває всю належну їй суму коштів, що були розміщені на рахунках ПАТ «Платинум Банк», однак вона з поважних причин не змогла своєчасно заявити свої кредиторські вимоги, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні. Згідно положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків (ст. 1). У відповідності до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговані повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. За правилами ч. 1 ст. 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Частиною 4 цієї статті також визначено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2017 року позивачка звернулася із письмовою заявою (вх. № 60-08/П-3795-Л) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Листом від 25.10.2017 року № 60-02/8714-Л її було повідомлено про припинення приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію Банку (публікація у газеті Голос України (№ 39 (6544) від 01.03.2017 року). Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. В листопаді 2019 року позивачка знову звернулася з заявою, в якій просила визнати її кредитором ПАТ «Платинум Банк» та включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів, та обґрунтовувала поважність причин пропуску нею строку на заявления кредиторських вимог. Заяву задоволено не було та листом від 28.11.2019 року № 60-02/3029-л надано аналогічну відповідь з посиланням на пропуск строку, а також зазначено, що Уповноважена особа позбавлена права поновлювати окремим кредиторам банку строк на заявления кредиторських вимог, навіть у разі, якщо причини пропуску такого строку є поважними. Інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» було опубліковано в газеті «Голос України» № 39 (6544) від 01.03.2017 року, а, отже, вимоги ч. 2 ст. 45 Закону відповідачем були дотримані. Таким чином, позивачка звернулася з заявою про включення її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку з пропуском строку на таке звернення, у зв`язку з чим її заяву не було задоволено правомірно. При цьому, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин. Вказане узгоджується з п. 3 ч. 1 ст.48 Закону, згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 року № 3711 затверджено Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, яке регулює процедури, що виникають в процесі виконання дій щодо визначення суми заборгованості кожному кредитору, віднесення вимог кредиторів до певної черги, відхилення вимог кредиторів у разі непідтвердження їх фактичними даними, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також порядок задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується. У відповідності до п.п. 1 п. 1 розділу VII Положення підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного ст. 49 Закону), за яким, зокрема, виникають: зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації; кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог ст. 26 Закону. Сторона відповідача посилається на те, що внесення будь-яких змій до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» є неможливим, оскільки ліквідаційна процедура ПАТ «Платинум Банк» є завершеною. Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» За результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів. Ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Однак, дані обставини є недоведеними, зокрема відповідачем до відзиву не долучено копію документу, на який посилається представник, а саме рішення № 288, яким виконавча дирекція Фонду затвердила ліквідаційний баланс Банку станом на 16.03.2021 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Платинум Банк». За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 20.03.2019 року справа № 456/450/16-ц), обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним. Отже, твердження відповідача про те, що встановлений строк пред`явлення кредиторських вимог до банку, що ліквідується, не підлягає поновленню незалежно від існування поважності причин такого пропуску, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та не відповідають правовим висновкам суду касаційної інстанції. Поважними причинами пропуску строку вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення дій. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи та надані докази. За доводами позивачки, причини пропуску строку на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів пов`язані з тим, що їй здійснювали установку системи транспедикулярної фіксації хребта, що вважається складним оперативним втручанням, відновлення після якого відбувається в період від 6 до 12 місяців. Позивачка посилається, що якби їй не довелось перенести таку складну операцію та тривалий реабілітаційний період, то й не було б пропуску строку на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. На підтвердження вказаних обставин до позовної заяви додано копію довідки № 397 за підписом директора ТОВ «Боріс», зі змісту якої вбачається, що [PERSON] з 28.02.2017 року по 04.04.2017 року проходила курс лікування та дообстеження у стаціонарному відділенні. ДЗ: стан після установки системи транспедикулярної фіксації хребта на рівні L4-S1. Разом з тим, згадана заява щодо включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів була подана позивачкою лише 05.10.2017 року, тобто через півроку після завершення курсу її лікування за наслідками перенесеної операції, дата якої між тим не вказана. Самі по собі вказані позивачкою обставини є поважними, але те, що саме вони унеможливлювали її своєчасне звернення з кредиторськими вимогами до банку, не підтверджене належними доказами, оскільки в той же час, за змістом позовної заяви, 10.04.2017 року позивачка звернулася до АТ «Південний», який було уповноважено здійснювати дані операції, та отримала гарантовану виплату в сумі 200 000 грн. З огляду на вказані обставини очевидним є той факт, що стан здоров`я позивачки не перешкоджав її зверненню до відповідача з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ще в квітні 2017 року. Обґрунтування такого тривалого затягування подання заяви з її боку та докази поважності матеріали справи не містять, та й зміст позовної заяви свідчить лише про підстави її звернення саме після отримання консультації. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. За правилами ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, в даному випадку відсутні поважні причин пропуску встановленого законодавством строку на звернення до відповідача з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Надаючи оцінку наведеним обставинам, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачкою не доведено поважність причин пропуску встановленого законодавством строку на звернення до відповідача з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Суд також вважає за необхідне зауважити щодо пропуску позивачкою строку позовної давності на звернення з позовною заявою до суду, наслідки якого просив застосувати відповідач та який при цьому поновити позивака не просила. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, який встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. За правиламист. ст. 253, 261 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За положеннями ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на наведене, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed