Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

У січні 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Єгоров С.А. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 90462,06 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає,що 12.06.2014 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів аліменти у розмірі частини з усіх доходів відповідача. Оскільки [PERSON] належним чином не виконує свого обов`язку щодо сплати коштів на утримання дітей станом на 01.12.2022 року утворилась заборгованість у сумі 290\~417 92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів наданою державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Микитенко А.О. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по 01.12.2022 року у розмірі 90462,06 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.05.2023 року вищевказане заочне рішення скасоване і призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін. Представником позивачаа [PERSON] - адвокатом Єгоровим С.А. подано заяву про збільшення позовних вимог, остаточно просить з відповідача на користь позивача стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по травень 20223 року у розмірі 97685,90 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] \~адвокат Єгоров С.А. позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог. Не погоджується з розміром заборгованості по аліментам. Зазначає, що до того часу як у нього не з`явились інші діти періодично сплачував аліменти. Зокрема, в нього маються квитанції про сплату аліментів від 14.06.2014 року в сумі 2160 грн., від 19.08.2014 року в сумі 1080 грн., 06.04.2015 року в сумі 2160 грн. Інші квитанції в нього не збереглися, а тому надати їх державному виконавцю не має можливості. Наголошує, що після розірвання шлюбу дізнався, що він не є батьком [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не прибув. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.03.2014 року у справі № 524/682/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 24 січня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття, а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На виконання рішення суду 12.06.2014 року видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.12.2017 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микитенко А.О. від 03.05.2023 року № 76235 заборгованість [PERSON] \~зі сплати\~аліментів на\~утримання дітей з 24.01.2014 і станом на 02.05.2023 року становить 314\~337,92 грн. \~ Частиною другої статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі\~виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі\~рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.03.2014 року у справі № 524/682/14-ц має сплачувати на користь [PERSON] кошти на утримання дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 24 січня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів згідно довідки-розрахунку\~заборгованості зі\~сплати аліментів\~від 03.05.2023\~року №\~76235станом\~на 02.05.2023\~року становить 314\~337,92\~грн. \~ \~ \~ \~Заперечуючи проти позовних вимог відповідач, крім іншого, посилається на те, що періодично сплачував аліменти, що підтверджується квитанціями від 14.06.2014 року в сумі 2160 грн., від 19.08.2014 року в сумі 1080 грн., 06.04.2015 року в сумі 2160 грн. Протягом 2015 року працював у ФОП [PERSON] та з його доходу проводились відрахування. Разом з тим, ані розрахунок заборгованості, ані дії державного виконавця щодо правильності нарахування заборгованості у встановленому законом порядку відповідач не оскаржував, ні під час перебування виконавчого листа на виконанні, ні під час розгляду справи судом. Належних і допустимих доказів неправомірності дій державного виконавця відповідачем не надано. Доводи [PERSON] , що він не є батьком [PERSON] , [INFO] є неспроможними. Відповідач не звертався з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, оспорювання батьківства, тощо. Доказів про вжиття всіх залежних від нього дій щодо своєчасної та належної сплати аліментів відповідачем не надано. Також, відповідачем не надано жодних доказів відсутності своєї вини в простроченні сплати аліментів на утримання дітей та не наведено суду підстав, у зв`язку з якими він може бути звільнений від сплати пені. Позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по 30.04.2023 року, який становить 97685,90 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) по аліментам, суд приходить до висновку, що він не відповідає правовій позиції Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №33/6020/16-ц. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, застосувавши правило, наведене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, суд приходить до висновку, що розмір пені у межах заявленого позивачем періоду з січня 2014 року по 30.04.2023 року буде перевищувати розмір заборгованості по аліментам відповідно до розрахунку заборгованості від 03.05.2023 року. Проте позивач просить стягнути з відповідача 97 685,90 грн. пені, а відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Тому, врахувавши положення частини першої статті 196 СК України, а саме, що розмір пені не має перевищувати 100 % заборгованості, взявши до уваги розрахунок заборгованості від 03.05.2023 року відповідно до якого розмір заборгованості по аліментам становить 314\~337,92\~грн. (з врахуванням наданих відповідачем квитанцій 308\~937,92 грн.), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в межах заявлених позивачем позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по 30.04.2023 року у розмірі 97685,90 грн. Згідно ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved