Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

27.03.2023 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона разом з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.07.1989 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні стосунки не підтримують з 2013 року, подружні відносини відновити не намагалися. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. 28.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 07.07.1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.07.1989 року, актовий запис №438. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, побут, різні характери, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з 2013 року. з 2015 року проживають в різних містах. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved