Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 39465,54 грн. та сплачений по справі судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 липня 2018 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №370016/4017/0000345 (далі- Договір), належного страхувальнику транспортного засобу «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхувальнику страхове відшкодування. 03.08.2018 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Mini Cooper», державний номерний знак [NUMBER] по вул. П.Сагайдачного, 11, в м. Києві скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi ASX», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та застрахованого автомобіля «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та який на праві власності належить [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби одержали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення. Власник пошкодженого автомобіля «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до страховика із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату суми страхового відшкодування, яка була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, страховику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 138465,54 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №125961729. Згідно ст.ст.22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ НАСК «ОРАНТА» виплатило страхове відшкодування лише в розмірі 99000,00 грн. Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 39465,54 грн. Таким чином, в розумінні ст.ст.993, 1187, 1194 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику. 16.08.2021 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди передано за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва. 21.10.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Романишеній І.П. 22.10.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Судом встановлено, що 18 липня 2018 між ПрАТ «СК «Уніка», та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування на транспорті за №370016/4017/0000345, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.10-11). Згідно довідки Національної поліції України 3 серпня 2018 року в м. Києві по вул. Сагайдачного, 11 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Mini Cooper», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Mitsubishi ASX», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , (а.с.20-24). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Вина відповідача [PERSON] у настанні ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.09.2018року (А.С.26-27). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Mini Cooper», державний номерний знак [NUMBER] , є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до пп. 1.2.1. п. 1.2. Договору № 370016/4017/0000345 від 18.07.2018 ДТП, яке мало місце 3 серпня 2018 року належить до страхових ризиків. 8 серпня 2018 року до ПАТ «СК «Уніка» звернулася страхувальник [PERSON] за договором добровільного страхування на транспорті № 370016/4017/0000345, із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку № 00267948. Наявність та обсяг механічних пошкоджень, що спричинені автомобілю «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті ДТП, що сталася 03 серпня 2018, підтверджується довідкою НПУ № 3018218496768968 від 03.08.2018, протоколом огляду транспортного засобу № 24С/08/18 від 10.08.2018 . Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого застрахованому автомобілю № 24С/08/18 від 10.08.2018 «ГАЛавтоекспертиза» вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ склала 155418,68 грн. ПрАТ «СК « УНІКА» складено Страховий акт № 00267948 від 31.08.2018 на суму 140581,69 грн щодо автомобіля «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок, у зв`язку з чим, сума страхового відшкодування склала 138 465,54 грн. ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило перерахування коштів на підставі наказу № 00267948Ду від 31.08.2018 у загальному розмірі 138465,54 грн. на розрахунковий рахунок Автопассаж ТОВ, що підтверджується відповідним платіжним дорученнями: № 040685 від 31.08.2018 на суму 138 465,54грн. За вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суброгацією є перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди, внаслідок чого страхувальник виступає замість потерпілого. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Така позиція узгоджується із правовим висновком, якого дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/9320/15-ц. Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, перейшло право зворотної вимоги до винної особи - відповідача [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Peugeot 301», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 03.08.2018. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля транспортного засобу «Mini Cooper», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована за полісом № ЕР/1259617/29 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». За ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004). Частину вартості відновлювального ремонту у розмірі 99000,00 грн. було відшкодовано позивачу, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/125961729. За приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Оскільки страховиком відповідача було виплачено позивачу, в межах ліміту відповідальності за полісом ОСЦПВВНТЗ №ЕР/125961729, суму у розмірі 99000,00 грн., що становить лише частину від суми виплаченого страхового відшкодування, що складає 138465,54 грн, то обов`язок відшкодувати позивачу решти суми виплаченого страхового відшкодування, що становить 39465,54 грн., покладається на відповідача. Претензія позивача від 04.08.2020 про досудове врегулювання спору про відшкодування завданих збитків у розмірі 39465,54 грн. залишилася відповідачем без належного реагування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд доходить висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved