Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 27.06.2014 року в сумі 35172 гривень 59 копійок та судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 2684 гривні. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що [PERSON] звернулась до "ПриваттБанку" з метою отримання банківських послуг та підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг № б/н від 27.06.2014 року. Відповідачці було надано кредит в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 28500 гривень. Банком свої зобов`язання перед відповідачкою виконано, однак відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору № б/н від 27.06.2014 року щодо повернення суми кредиту та погашення суми заборгованості. Через невиконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 35172,59 гривень. 24.04.2023 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.102). Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи /а.с.94/ Відповідно до ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи по суті 16.05.2023 року не з`явилася. Про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у відповідності до ст.127 ЦПК України шляхом направлення повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с. 104). Причини неявки в судові засідання відповідачка [PERSON] не повідомила, клопотань про проведення судового розгляду справи без її участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подала. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11. 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Таким чином, суд прийшов до висновку про вирішення справи шляхом заочного її розгляду, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Норми ч.2 ст.247 ЦПК України вказують, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк». 27.06. 2014 року [PERSON] звернулась до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Із змісту такої анкети-заяви встановлено, що вона містить відомості про персональні дані заявника, додаткову інформацію про нього (а.с.19). При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 62). Разом з тим, у розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.06. 2014 року, що проведений позивачем станом на 09.02.2023 року, вказано, що заборгованість за кредитом становила 35172,59 гривень. Дана сума складається з 29438,32 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту та 5734,27 гривень заборгованості за простроченими відсотками (а.с.6-16). Виписка за договором № б/н за період з 27.06.2014 року - 11.02.2023 року підтверджує факт користування [PERSON] кредитними коштами (а.с.66-91) за картковими рахунками вказаними у довідці про видачу кредитних карток (а.с.18). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Беручи до уваги встановлені обставини справи та вказані правові норми, суд приходить до висновку, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 35172,59 гривень, а саме 29438,32 гривень заборгованість за кредитом та 5734,27 заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2684,00 гривні судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с.1). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору. Підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved