Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості в розмірі 41805,05 грн. та судових витрат, у розмірі 2684,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 22.10.2010 року, згідно якої, отримав картку, кредитний ліміт якої в подальшому збільшився до 33000,00 грн. В порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 29.01.2023 року відповідач має заборгованість\~у розмірі 41805,05 грн., з яких: 34197,43 грн. заборгованість за кредитом; 7607,62 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 20.03.2023 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Від відповідача до суду надійшла заява про перенесення судового засідання та надіслання йому копії позову з додатками, в якій він вказував, що йому стало відомо про судове засідання, яке призначене на 25.04.2023 року об 11 год. 55 хв. (а. с. 87). Зазначена заява підписана відповідачем 19.04.2023 року, на адресу суду надійшла засобами поштового зв`язку. Проте, як вбачається з матеріалів справи, згідно до поштового повідомлення, 14.04.2023 року відповідач отримав копію позову з додатками та ухвалу про відкриття провадження (а. с. 89). Однак, замість того, щоб підготувати та своєчасно надати до суду відзив, як того вимагають норми діючого законодавства, відповідач відзив до суду своєчасно не надав, а направив до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що йому випадково стало відомо, що в провадженні суду здійснюється розгляд справи, вказавши номер справи та просив про відкладення 25.04.2023 року (а. с. 87) розгляду справи на іншу дату. Однак, судове засідання, відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, від 20.03.2023 року, було призначено на 25.05.2023 року об 11 годині 55 хв. Таким чином, суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи 25.04.2023 року (оскільки у цей день розгляд справи не здійснювався) та надіслання йому копії позову з додатками (оскільки позивачу було відправлено своєчасно копію позову з додатками та ухвалу про відкриття провадження (на адресу, яка ним була вказана у його ж заяві до суду), які він отримав 14.04.2023р. (а. с. 87) Проте, незважаючи на вказане, до дня розгляду справи, а саме: до 25.05.2023 року від відповідача будь-яких інших клопотань чи заяв по суті справи до суду не надійшло. Не надійшло до суду і відзиву на позов від відповідача, хоча з дати отримання позову, а саме з 14.04.2023р. до 25.05.2023року у відповідача було більш ніж достатньо часу підготувати і надати до суду відзив. Відповідач мав можливість звернутися до суду і з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Проте, відповідач також не звертався до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 22.10.2010 року, згідно якої, отримав картку (а. с. 20). Кредитний ліміт картки в подальшому збільшився до 33000,00 грн. (а. с. 18). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 29.01.2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 41805,05 грн., з яких: 34197,43 грн. заборгованість за кредитом; 7607,62 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а. с. 6 17). На спростування зазначеного відповідач жодних доказів не надав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням\~Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~та умов кредитного договору. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті\~кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2\~статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно\~ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України\~передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2684,00 грн. (а. с. 55), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved