Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною, яка проживає разом з нею, трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з лютого 2021 року по квітень 2022 року вона з відповідачем перебувала у незареєстрованих шлюбних відносинах та проживала разом з ним. Під час сумісного проживання [INFO] в них народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження якого відповідач зазначений батьком дитини, яка на даний час проживає біля неї та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка зазначає, що у квітні 2022 року відповідач залишив сім`ю та переїхав проживати до своїх батьків, припинивши з нею сімейні відносини, але надає добровільно на утримання сина кошти у розмірі приблизно 500 - 600грн. щомісячно, а також іноді купує памперси, продукти харчування та необхідний одяг. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому позбавлена можливості працювати і одержувати будь-які додаткові доходи, окрім незначної матеріальної допомоги від відповідача та соціальної допомоги на дитину, яка становить 860грн. У зв`язку з викладеним, позивачка, посилаючись на приписи ст.84 СК України, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином (а.с.15, 16), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч.2-4 ст.84 та ст.ст.86 і 88 цього Кодексу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.2, 4 ст.84 СК України). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є позивачка [PERSON] , а його батьком є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.12.2021р. (а.с.5). З довідки виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 07.03.2023р. №229 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , якому на час звернення до суду з позовом виповнився 1 рік і 3 місяці, який проживає зі своєю матір`ю (позивачкою), та приймаючи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо подання відзиву, та у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву до суду не подав, а відтак не довів, що не має можливості надавати матеріальну допомогу жінці, з якою проживає їх спільна дитина, а тому суд вважає за можливе задовольнити вказаний позов. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1073,60грн.

Outcome: approved