Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Хорошуна С.А. звернулась до суду з указаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі», мотивуючи позов тим, що 23.10.2020 року позивач та відповідач уклали договір оренди землі № 972, згідно якого відповідач приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером 7124989000:03:002:0873, загальною площею 1,0992 га. Згідно п.11 Договору орендна плата вноситься щорічно з 01.08. по 31.12. Позивач зазначає, що орендна плата за 2021-2022 роки їй не була сплачена, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у відповіді на запит у електронному вигляді від 22.02.2023 року. Позивач зазначає, що її заява від 18.01.2022 року про наявність заборгованості проігнорована, тому вимушена звертатись до суду із позовом. Позивач, посилаючись на норми ЗУ Про оренду землі та судову практику, вважає, що відповідачем систематично не сплачується їй орендна плата, передбачена договором, що є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє її можливості отримати гарантовані договором грошові кошти. На підставі вищевикладеного, просить розірвати договір оренди землі №972 від 23.10.2020 року, укладений між нею та ТОВ Грін Ленд Індастрі, а також стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі й витрати на правову допомогу у розмірі 3040,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 10.03.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. 12.05.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, у зв`язку з тим, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. П.11 Договору передбачено, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, або за погодженням сторін в будь-який інший строк протягом року. Тобто, договором оренди землі передбачено, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, але згідно договору, за погодженням сторін орендна плата за землю може бути сплачена в будь-який інший строк протягом року. Відповідач вказує, що твердження позивача щодо невиплати орендної плати ТОВ «Грін Ленд\~Індастрі»вчасно та в повному обсязі, що порушує права позивача як власника земельної ділянки та вказує про систематичне невиконання договору оренди землі в частині виплати орендної плати, не підтверджено належними і допустимими доказами, а саме позивач не надав докази невиплати з боку ТОВ «Грін Ленд Індастрі» на його користь орендної плати, не надав доказів систематичної невиплати ТОВ «Грін Ленд Індастрі» орендної плати, не надав доказів існування заборгованості з орендної плати, не зазначив періоди, за які існує заборгованість з орендної плати. Відповідач вказує, що не відмовляється виплатити позивачу орендну плату та неодноразово намагався виплатити позивачу орендну плату за оренду землі за 2021-2022 роки, проте позивач постійно уникає зустрічі з ним, на телефонні дзвінки не відповідає, не з`являється для виплати коштів, не дивлячись на запрошення з боку відповідача з метою виплати орендної плати, про що складено акт. Вказані дії відповідача виключають протиправність дій з боку відповідача і порушення прав позивача, а також істотного порушення договору з боку відповідача. Лише факт систематичної несплати орендної плати з вини орендаря, а не як в даному випадку з вини орендодавця є підтавою для розірвання договору оренди. Відповідач зазначає, що орендна плата за 2022 рік включно сплачена позивачу у повному обсязі. Позивач не надав доказів на підтвердження факту несплати орендної плати та факту систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, а тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Разом з тим, відповідач просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, у зв`язку із тим, що через воєнний стан підприємство має досить обмежений штат працівників, які майже всі задіяні на весняно-посівних роботах, немає у своєму штаті спецалістів у галузі права, тому кореспонденція обробляється не у день її надходження, а також потрібен час для укладання договорів з адвокатами, які надають юридичні послуги, які також потребують часу для вивчення матеріалів позову та складання відзиву. До того ж, з аналогічними позовами одночасно звернулась велика кількість відповідачів (більше 80), на які потрібно реагувати, тому відповідачем пропущено строк для подачі відзиву на позовну заяву, який він просить поновити та визнати причини пропуску строку для подання відзиву поважними. Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. З урахуванням викладеного, суд вважає наведені відповідачем причини пропуску строку для подання відзиву поважними та поновлює відповідачу строк для подання відзиву. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 1,0992 га, розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР №17-20-1166т та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324783641 від 06.03.2023 року. 23 жовтня 2020 року [PERSON] та ТОВ «Грін Ленд\~Індастрі»уклали договір оренди землі № 972, згідно якого позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером 7124989000:03:002:0873, яка розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту, загальною площею 1,0992 га. Вказаний договір зареєстровано 30.11.2020 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324783641 від 06.03.2023 року. Згідно пункту 9 Договору перебачено, що щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або на аналогічну суму натуральній шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконанням робіт). Форма орендної плати визначається за взаємною згодою сторін. Орендодавець не менш ніж в тижневий строк, шляхом подачі письмової заяви або в інший доступний спосіб попереджає орендаря про бажану дату, форму і розмір проведення розрахунків по орендній платі та надає орендодавцю необхідну вихідну інформацію (номер банківського рахунку тощо). Орендар нараховує, утримує та сплачує до бюджету ПДФО та інші обов`язкові внески/платежі із суми орендної плати та всіх інших виплат, здійснених за цим договором на користь орендодавця, використовуючи ставку податку в розмірі та порядку, визначеному законодавством. Орендна плата виплачується за вирахуванням усіх належних податків та зборів. Пункт 10 Договору передбачає, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно з пунктом 11 Договору орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, або за погодженням сторін в будь-який інший строк протягом року. При цьому, форма такого погодження (усна чи письмова) умовами договору не передбачена. З пункту 28 Договору вбачається, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до пункту 38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. 18.01.2022 року позивачем [PERSON] було направлено до ТОВ «Грін Ленд\~Індастрі»вимогу про розірвання договору оренди землі №972 від 23.10.2020 року за взаємною згодою сторін. Також, позивачем надано суду відповідь на електронний запит, яка надійшла 22.02.2023 року, що містить відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] з січня 2020 року по грудень 2022 року, з якої вбачається, що кошти від ТОВ Грін Ленд Індастрі, з яких би вираховувались податки за вказаний період [PERSON] не надходили. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15\~Закону України\~«Про оренду\~землі»,\~в редакції,\~чинній на\~момент виникнення\~спірних правовідносин,\~визначено,\~що істотними\~умовами договору\~оренди землі\~є: об`єкт\~оренди (кадастровий\~номер,\~місце розташування\~та розмір\~земельної ділянки); дата\~укладення та\~строк дії\~договору оренди; орендна\~плата із\~зазначенням її\~розміру,\~індексації,\~способу та\~умов розрахунків,\~строків,\~порядку її\~внесення і\~перегляду та\~відповідальності за\~її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Згідно п. «в» ч. 1 ст.96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» не виконує належним чином умови договору оренди землі, а саме систематично, тобто двічі і більше, не виплачує орендну плату вчасно та в повному обсязі, чим порушує її права як власника земельної ділянки. При цьому, з наявних матеріалів справи вбачається, що, відповідно до акту про відмову від отримання від орендаря щорічної орендної плати за передану в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) за 2021-2022 роки, який складено 25.02.2023 року у присутності свідків [PERSON] , проживаючої за адресою [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючої за адресою [ADDRESS] та представника ТОВ «Грін Ленд Індастрі» Шилана Віталія Васильовича за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] , остання відмовилась від отримання щорічної орендної плати за передану в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7124989000:03:002:0873 за 2021, 2022 роки у розмірі 7000,00 грн. згідно договору оренди землі № 972 від 23.10.2020 року. У акті зазначено, що [PERSON] відмовилась від пояснень та підпису в акті, зазначивши, що цим питанням займається її син. Доказів, які б підтверджували протилежне, позивачем до суду не надано. Крім того, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором. Що стосується поданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, суд констатує, що питання відрахування і сплати податків відповідачем, відносини відповідача з податковими органами не є предметом розгляду даної справи. Доводи відповідача з даного приводу суд вважає обгрунтованими. Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач ухиляється від отримання орендної плати, при цьому в діях орендаря не вбачається ознак умисної або систематичної невиплати орендної плати, а несплата орендної плати обумовлена виключно поведінкою орендодавця, а отже відсутні підстави для розірвання договору оренди. Аналогічна позиція суду викладена у постанові ВСУ від 13 лютого 2023 року у справі №\~551/543/20, провадження № 61-572св22. У зв`язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки є необґрунтованими і недоведеними, не підтвердженими належними доказами, тому не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому понесені позивачем судові витрати не підлягають до відшкодування відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed