Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь матеріальної шкоди у розмірі 55 800,00грн., завданої внаслідок залиття квартири, 50 000,00 грн. - моральної шкоди, та понесені судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . 28.07.2020 року позивачем виявлено залиття зазначеної квартири. Внаслідок залиття зазначеної квартири позивачу було завдано матеріальної шкоди, що підтверджено актом від 28.07.2020 року, складеним комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», відповідно до якого причиною залиття зі слів мешканки квартири № 111 є незакритий кран біде. Відповідач [PERSON] є власником квартири № 111 . Відповідно до Висновку про вартість, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, становить 55 800,00 грн. Вартість послуг оцінювача шкоди становить 4 800,00 грн., що сплачена позивачем. Відповідачем у позасудовому порядку не відшкодовано позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Таким чином, позивач вважає, що крім матеріальної шкоди їй завдано моральну шкоду, яка пов`язана з тим, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов`язаних із залиттям квартири, вона зазнала душевних страждань, які полягають у хвилюваннях через збитки, завдані її майну, тому позивач вимушена витрачати час на проведення обстеження квартири, для з`ясування розміру завданої матеріальної шкоди, звертатись з позовом до суду з приводу захисту її прав та інтересів як власника житла, тому позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., яку просить відшкодувати за рахунок відповідача у судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку з повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року відновлено провадження у справі. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в порядку статті 33 ЦПК України 28 квітня 2023 року головуючим суддею по справі визначено суддю Галагана В.І. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті вимог. Відповідач [PERSON] скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечила в повному обсязі, додатково зауважила, що причиною залиття у Акті від 28.07.2020 року зазначено незакритий кран на біде, однак згідно технічного паспорту на квартиру № 111 , що належить на праві власності відповідачу, санвузол є сумісним, квартиру обладнано лише унітазом, санвузол не містить біде. При цьому відповідачем зауважено, що в Акті від 28.07.2020 року не зазначено, якою особовою («мешканкою») повідомлено комісії про незакритий кран біде в квартирі відповідача, яка проживає за іншою адресою, тому Акт не відображає реальної дійсності та є необґрунтованим. Позивач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. Відповідач [PERSON] та її уповноважений представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,10 кв.м., на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 25.12.1998 року. (Том 1 а.с. 9, 10) Згідно Акту про залиття, складеного комісією ЖЕД № 411 від 28.07.2020 року, при обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено сліди від залиття в спальні, коридорі, кладовій, туалеті та кухні; причиною залиття квартири № 107 зі слів мешканки квартири № 111 є незакритий кран на біде. (Том 1 а.с. 12) Відповідно до Листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 05.10.2022 року № 103/45-2500, згідно інформації, наданої організацією оперативно-диспетчерського обслуговування в сфері житлово-комунальних послуг «ГородОК» 27.07.2020 року о 17.04. в телефонному режимі було зафіксовано заявку споживача № 6552377, зі слів заявника відбулось залиття за адресою: [ADDRESS] , працівниками аварійної служби здійснено виїзд за вказаною адресою. За результатами звернення щодо залиття працівниками аварійної служби було перекрито холодне та гаряче водопостачання на біде, залиття відбулось внаслідок прориву шлангу на біде в квартирі № 111 за вищевказаною адресою. (Том 1 а.с. 223, 224, 225) За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2020 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , якою набуто право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2013 року. (Том 1 а.с. 13) За даними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 27.10.2020 року, в квартирі санвузол є сумісним, квартиру обладнано лише унітазом, дані про розміщення біде відсутні. (Том 1 а.с. 114-117) Статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Так, позивачем долучено до матеріалів справи Висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , складений 14.08.2020 року оцінювачем ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», оцінку проведено 10.08.2020 року. (Том 1 а.с. 20-60) Разом з тим, суд не приймає до уваги в якості доказу по справі вищезазначений Висновок від 14.08.2020 року, оскільки відповідно до Листа, складеного Фондом державного майна України від 09.11.2020 року № 10-59-22742, ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» мало право проводити практичну діяльність з оцінки майна лише за умови чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, зокрема, у періоди: з 15.08.2018 року по 05.11.2019 року; з 15.09.2020 року до 20.10.2020 року. (а.с. 133-135), тобто 10.08.2020 року ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» не мало чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності та не мало право на здійснення оцінки та складення Висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] . На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз складено Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 17441/21-43 від 09.06.2022 року, відповідно до якого встановити причину залиття квартири [ADDRESS] згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю витоків рідини, пошкоджень санітарно-технічних систем в квартирі № 111 та проведенням ремонтних робіт в квартирі № 107 ; перелік пошкоджень від залиття квартири [ADDRESS] , встановлених під час проведення візуально-інструментального обстеження, викладено в дослідницькій частині по першому - четвертому питанню, встановити згідно даних з візуально-інструментального обстеження, чи виникли зазначені пошкодження саме внаслідок залиття, яке виявлено 28.07.2020 року, не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю методики; встановити вартість ремонтно-будівельних робіт та ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , яке виявлено 28.07.2020 року, згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим, в зв`язку з: - проведенням ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] ; - відсутності методики, що дозволяє встановити час виникнення пошкоджень від залиття згідно візуально-інструментального обстеження; - відсутністю в Акті по факту залиття квартири [ADDRESS] від 28.07.2020 року (а.с. 12) дати залиття квартири. (Том 1 а.с. 181-192) Крім того, експертами у змісті Висновку зауважено, що здійснити розрахунок вартості ремонтно-будівельних робіт та ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , яке виявлено 28.07.2020 року, на підставі фотознімків та відеозйомки, які містяться на СД диску (Том 1 а.с. 163) не вбачається можливим, оскільки фотознімки та відеозйомка не містять посилань на назви та/або номери приміщень, не охоплюють всі площі опоряджувальних покриттів, покриття підлоги та заповнень дверних отворів, не дозволяють в повній мірі встановити їх ступінь пошкодження, характеристики та, відповідно, визначити вартість при проведенні останнього ремонту будівельних матеріалів і виробів. (Том 1 а.с. 187) Відповідно до квитанції від 22.07.2021 року [PERSON] сплачено за послуги з проведення експертизи 15 444,90 грн. (Том 1 а.с. 242) Відповідно до ч. 1 ст. 90 Цивільного процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача, проживає на восьмому поверсі, в день залиття їй в двері подзвонила сусідка з квартири № 111 і попросила викликати працівників для відкриття дверей її квартири, тому що з її квартири безконтрольно ллється вода, заливає нижні поверхи, а у неї немає ключів від квартири. Свідок після залиття заходила в квартиру позивача, бачила наслідки залиття квартири, пошкодження стелі, стін та підлоги, допомагала вичерпувати воду. Залиття квартир нижніх поверхів відбулось до четвертого поверху. В квартиру відповідача свідок не заходила, причини залиття свідок особисто не бачила. Позивач після залиття в своїй квартирі зробила ремонт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача, проживає на четвертому поверсі в квартирі № 95 , на час залиття свідка не було вдома, про залиття свідку повідомила її донька, залито було також і квартиру свідка. Зі слів доньки свідку відомо, що залиття відбулось з квартири № 111 , мешканка квартири № 111 заходила до свідка, оглянула їх квартиру, однак не відшкодувала збитки свідку, зазначивши причиною невідшкодування звернення свідка до ЖРЕО. При цьому мешканкою квартири № 111 було відшкодовано шкоду сусідці, яка проживає на п`ятому поверсі. На наступний день після залиття свідок заходила в квартиру позивача та бачила пошкодження квартири внаслідок залиття. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює інженером ЖРЕО, здійснювала вихід на заявку про залиття на адресу проживання позивача, разом із комісією ЖРЕО оглянули квартиру позивача, встановили пошкодження та склали акт про залиття квартири позивача. Причина залиття була записана зі слів позивача. Свідок спілкувалась з мешканкою квартири № 111 тільки по телефону, яка їй повідомила про причину залиття, в квартиру відповідача не заходила. Свідку відомо про неодноразове залиття з квартири відповідача. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України) За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України. Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України) Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача [PERSON] , яка є співвласником квартири [ADDRESS] , з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб`єктом деліктного зобов`язання відповідача [PERSON] , як власника вищерозташованої квартири [ADDRESS] , з вини якої, внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням, позивачу завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: dismissed