Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

20 квітня 2023 року представник позивача [PERSON] в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік у розмірі 6371,78 грн. та заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік у розмірі 6371,78 грн. Мотивує вимоги тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,9433 га, яка на підставі договору оренди від 15 серпня 2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, була передана орендареві у строкове платне користування строком на 5 років. 9 вересня 2015 року між [PERSON] і відповідачем була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 15 серпня 2011 року, згідно з якою збільшено строк дії договору до 10 років терміном до 18 грудня 2022 року та визначена орендна плата у розмірі 6371,78 грн. Відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021, 2022 роки. У поданому відзиві відповідачем позовні вимоги не визнаються та вказано, що загальний розмір орендної плати за договором оренди, що підлягав виплаті орендарем з 2016 року до дня звернення до суду становив 31858,90 грн., а розмір фактично сплаченої відповідачем орендної плати за договором оренди становить 50726,64 грн. Різниця складає 18867,74 грн. Укладений між сторонами договір та чинне законодавство не містять заборон щодо дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором. Відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки кошти були сплачені наперед, у визначеному сторонами розмірі та до обумовленої сторонами дати, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договором підтверджується належними та допустимими доказами. Внесена орендна плата за попередні роки в більшому розмірі є фактичною переплатою за договором, тому заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 11 травня 2023 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,94 га з кадастровим номером 5923283200:01:006:0090 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 9, 27). 15 серпня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «СК-АГРО» був укладений договір оренди землі, згідно з яким [PERSON] передав, а ТОВ «СК-АГРО» прийняло у строкове платне користування належну позивачу земельну ділянку загальною площею 2,943 га. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок земель вчинено запис за № 5923200040003343 від 18 грудня 2012 року (а.с. 22-25, 33-35). 9 вересня 2015 року між сторонами договору укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 15 серпня 2011 року. Право оренди на підставі додаткової угоди зареєстровано державним реєстратором Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мартиненко В.М. 1 лютого 2017 року (а.с. 6-8, 29-30). Відповідно до основних положень укладеного між сторонами договору оренди землі від 15 серпня 2011 року з урахуванням додаткової угоди від 9 вересня 2015 року : Пункт 2: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9433 га, у тому числі рілля - 2,9433 га, з кадастровим номером 5923283200:01:006:0090; Пункт 8: Договір укладено на 10 років терміном на до 18 грудня 2022 з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою; Пункт 9: Орендна плата складає 6371,78 грн., що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю. Орендна плата може сплачуватися орендодавцю готівкою через касу орендаря, згідно розрахункової відомості за виключенням податку з доходів фізичних осіб. Орендна плата також може справлятися у натуральній формі, за згодою сторін по діючим в орендаря цінам на продукцію; Пункт 10: Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів індексації; Пункт 11: Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року, в якому використовується земельна ділянка; Пункт 12: Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; Пункт 13: Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом. Пункт 14: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення; Пункт 37: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Пункт 41: Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до наданих відомостей було здійснено наступні нарахування та виплати на підставі договору оренди землі від 15 серпня 2011 року: за 2016 рік: нараховано 8738,44 грн., виплачено 7034,44 грн.; за 2017 рік: нараховано 10497,05 грн., виплачено 8793,05 грн.; за 2018 рік: нараховано 10497,05 грн., виплачено 8793,05 грн.; за 2019 рік: нараховано 10497,05 грн., виплачено 8793,05 грн.; за 2020 рік: нараховано 10497,05 грн., виплачено 8793,05 грн.; за 2021 та 2022 роки орендна плата не нараховувалась та не виплачувалась При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК). Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Висновки суду по суті спору. Спір між сторонами у справі виник спір з приводу виплати орендної плати за 2021, 2022 роки користування земельною ділянкою на підставі діючого між ними договору оренди землі від 15 серпня 2011 року з урахуванням додаткової угоди до нього. Аналіз пунктів 9, 10, 11 договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату в сумі 6371,78 грн. за один рік користування земельною ділянкою до 31 грудня щорічно з урахуванням індексації, а орендну плату за 2021 рік - до 31 грудня 2021 року, за 2022 рік - до 31 грудня 2022 року. В той же час суд зазначає, що у договорі оренди землі відсутні положення щодо можливості виплати орендної плати наперед (авансом чи в рахунок платежів за майбутні періоди користування земельною ділянкою). З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у договорі оренди землі від 15 серпня 2011 року з урахуванням додаткової угоди від 9 вересня 2015 року положень про можливість виплати орендної плати наперед, неповідомлення відповідачем позивачу про виплату орендної плати наперед за 2021, 2022 роки при здійсненні виплат протягом періоду 2016 - 2020 років, у суду відсутні підстави вважати, що суми виплаченої відповідачем орендної плати за вказаний період понад передбачену в договорі суму є орендною платою за 2021, 2022 роки. Викладений висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20. У зв`язку з цим, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача з цього приводу. Також не заслуговує на увагу посилання відповідача на положення статті 531 ЦК України як на підставу можливості здійснення виплати орендної плати наперед, оскільки самого законодавчого врегулювання такої можливості без закріплення в договорі між сторонами недостатньо для висновку про обґрунтованість такої позиції. Таким чином, з відповідача на корись позивача слід стягнути несплачену суму орендної плати за 2021 та 2022 роки у розмірі по 6371,78 грн. за кожен рік користування земельною ділянкою. Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. Докази та розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі сторони до суду не надавали.

Outcome: approved