Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

06.03.2023 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 24.07.2004 між нею та відповідачем укладено шлюб, який було розірвано у 2007 році. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони в добровільному порядку домовилися про сплату позивачу аліментів на утримання сина, і відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти на його утримання, останні роки по 2000 грн. Після досягнення сином повноліття він продовжує навчання в Сумському державному університеті на факультеті «Електроніки та інформаційних технологій», денна форма навчання на умовах повної оплати за ОС «Бакалавр», строк навчання до 30.06.2026. Загальна вартість освітньої послуги становить 145670 грн. [PERSON] до закінчення навчання потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки йому потрібні гроші для сплати за навчання, для придбання підручників, лекційного матеріалу, робочих зошитів, харчування, одягу, на проїзд до м. Суми, проживання в м. Суми, тощо. На сьогодні, враховуючи вартість навчання, рівень інфляції та підвищення цін на всі товари, доходів позивача не вистачає на належне утримання сина. В той же час, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період його навчання, оскільки є здоровим працездатним чоловіком, але офіційно не працює, однак отримує нерегулярний, мінливий дохід, оскільки підробляє за кордоном, в м. Путивль займається ремонтом автомобілів. Посилаючись на зазначене, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином строку навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Також позивач просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката, а справу розглянути за її відсутності. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 14.03.2023 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник надала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначала, що позовні вимоги визнає частково, а саме в сумі 1500 грн. щомісячно, в іншій частині позову просила відмовити та стягнути з позивача 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи, а справу розглянути за її відсутності. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначала, що відповідач є не працевлаштованим і у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України він перебуває за кордоном в статусі біженця, на даний час підшукує роботу. Позивач просить стягнути аліменти на час навчання сина щомісяця у твердій грошовій сумі 4000 грн., обґрунтовуючи таку суму необхідністю платити за навчання сина в Сумському державному університеті, проте відповідач ніколи не відмовлявся від матеріальної допомоги своєму сину та після досягнення останнім повноліття продовжував матеріально допомагати через грошові перекази на карту сина. Разом з тим, надавати допомогу сину на даний час в більшому розмірі ніж 1500 грн. відповідач не може, оскільки це поставить його в скрутне матеріальне становище, тому що на даний час він не має стабільного і постійного доходу, і сума аліментів 1500 грн. є розумною і співмірною з матеріальними можливостями відповідача утримувати сина та з розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленим станом на квітень 2023 року. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому остання просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та зазначала, що відповідачем не надано доказів його перебування за кордоном в статусі біженця та підшукування роботи, а сума аліментів, яку відповідач згоден сплачувати на утримання сина, є замалою. З`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до фотокопії свідоцтва про одруження від 24.07.2004, сторони 24.07.2004 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 38 від цього ж числа (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається з фотокопії свідоцтва про народження від 07.12.2004 (а.с. 6). Позивач разом з сином [PERSON] зареєстровані за однією адресою, що вбачається з фотокопій паспорта позивача та довідки про реєстрацію місця проживання особи, а також довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради від 03.01.2023 № 68 (а.с. 3, 10, 11). Відповідно до фотокопії свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.11.2007, сторони розірвали шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 98 від 20.11.2007 (а.с. 9). Відповідно до фотокопії договору про навчання у Сумському державному університеті від 01.09.2022 № 2022/0076-Ел, предметом вказаного договору є навчання [PERSON] у Сумському державному університеті для здобуття вищої освіти бакалавр в термін з 15.09.2022 до 30.06.2026 (а.с. 12). З фотокопії договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою між Сумським державним університетом та фізичною (юридичною) особою від 06.09.2022 № 06-05-202211/035 (додаток до договору про навчання у Сумському державному університеті 2022/0076-Ел від 06.09.2022) вбачається, що загальна вартість освітньої послуги, яка надається [PERSON] , є 145670 грн. (а.с. 13). Відповідно до довідки факультету електроніки та інформаційних технологій Сумського державного університету від 27.12.2022 № 52.1-428.22, [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення та навчається на умовах повної оплати за ОС «бакалавр», навчається з 15.09.2022 згідно наказу № 0850-ІІІ від 06.09.2022, закінчує університет 30.06.2026 (а.с. 14). З довідки Путивльської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 03.01.2023 № 5 вбачається, що позивач [PERSON] працює в Путивльській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді головного бухгалтера (а.с. 15). З довідки про доходи від 03.01.2023 № 3 вбачається, що позивач [PERSON] за період з липня 2022 по грудень 2022 отримала дохід в сумі 95941,36 грн. (а.с. 16). З наданих представником відповідача роздруківок з мобільного банкінгу ощад 24/7 за період з грудня 2022 року по березень 2023 року вбачається, що останнім кожного місяця були перераховані грошові кошти в сумі по 2000 грн. (а.с. 36-39). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 04.04.2023 вбачається, що відповідач [PERSON] за 2022 рік отримав дохід від продажу рухомого майна в сумі 45000 грн. (а.с. 41). В силу ст. 199 СК України якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 N 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За встановлених обставин, з урахуванням вимог ст. 200 СК України, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що повнолітня дитина відповідача потребує матеріальної допомоги на період навчання, а батько взмозі її надавати, однак у розмірі 2000 грн. щомісячно, беручи до уваги розмір його доходів, стан здоров`я, матеріальне становище, а також можливість надання утримання [PERSON] його матір`ю (позивачем). Щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає таке. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. В той же час, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з огляду на викладене, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені частково, а саме на 50 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1350 грн. ( 2700 грн. х 50% = 1350 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог), що підтверджуються витягом з договору про надання правової допомоги від 26.02.2023, попереднім розрахунком суми судових витрат від 03.03.2023, квитанціями від 28.02.2023 та 26.04.2023 (а.с. 17-20, 45). З позивача на користь відповідача підлягає стягненню 50 % понесених ним судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 750 грн. ( 1500 грн. х 50% = 750 грн.) (пропорційно розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено), що підтверджуються ордером серії АХ № 1123649 від 28.03.2023, фотокопією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, фотокопією витягу з договору про надання правової допомоги № 5 від 28.03.2023, фотокопією додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 5 від 28.03.2023, роздруківкою з мобільного банкінгу ощад 24/7 від 14.04.2023 (а.с. 29-32, 40, 42). Відповідно до положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Зважаючи на те, що на відповідача покладено 1350 грн. судових витрат, а на позивача - 750 грн., то в силу вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача різницю у розмірі 600 грн., звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. ( 1073,60 грн. х 50% = 536,80 грн.). На підставі викладеного, ураховуючи п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. N 3,

Outcome: partial