Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (три тисячі) гривень щомісячно з дня пред"явлення позову до суду з 18 січня 2023 року, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також, просить стягнути з відповідача на\~її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно з дня пред"явлення позову до суду з 18 січня 2023 року, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.12.2017 перебуває з відповідачем у шлюбі. До укладення шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу у них народилась ще одна донька [PERSON] , [INFO] . На даний час діти постійно проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, не надає коштів на утримання доньок та не бере участі у їх вихованні. На теперішній час позивач не в змозі самостійно, в необхідній мірі, забезпечити потреби дітей. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Просила задовольнити позов, з мотивів наведених у ньому. Пояснила, що позивач на даний час, разом з дітьми проживає за кордоном в Литві. До війни вони проживали у Львові. Перший час у Литві позивач мала безкоштовне житло, зараз вона орендує житло. . Дохід позивачки на даний час складає близько 500 євро в місяць, оскільки вона працює неповний робочий час. На дітей вона отримує допомогу по 120 євро щомісячно. Молодша дитина має захворювання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково в сумі 3000грн. алментів на кожну з дітей. Вказав, що на даний час його пенсія становить 16000,00 грн., з яких майже 10000грн. йдуть на його лікування та утримання житла. Він є особою з інвалідністю 3 групи безстроково. Інвалідність армії. Також має заборгованості в банках, оскільки робив ремонти. На погашення кредиту йому довелось продати автомобіль, за який отримав кошти в сумі 180\~000 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 грудня 2017 року, між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №985. На даний час сторони проживають окремо, шлюб між ним не розжовано. До укладення шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Під час шлюбу у сторін народилась ще одна донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, відповідач матеріально не утримує дітей. Крім того встановлено, що дохід позивача не може забезпечити належний рівень життя дітей, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ході судового розгляду встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. В свою чергу, відповідач позов визнав частково, в розмірі 5000,00 грн. Беручи до уваги вищенаведені обставини, а саме стан здоров`я позивачки, відповідача, дітей, майновий стан сторін, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення у розмірі 3000,00 грн. аліментів на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Ухвалюючи рішення у справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Відповідно до ст.430 ЦПК, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. З урахуванням положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1073,60 грн. Положеннями п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2,3 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування\~ позивачем надано:\~договір про надання правової допомоги №388 від 10.01.2023, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕКТОР», акт про надання правової допомоги відповідно до договору, рахунок №01 від 10.01.2023. Загальний розмір витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем, становить 5000,00 грн. Згідно з приписами ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, розглядаючи питання про визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому дійшов висновків про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 3750,00 грн.

Outcome: partial