Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, а саме просив визнати, за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,9998 га, кадастровий №3223189300:05:007:0025, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Щербанівська сільська рада, після смерті\~його діда\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] та земельну ділянку площею 3,0000 га, кадастровий №3223189300:05:007:0024, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Щербанівська сільська рада після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що після смерті його діда та баби він в строк, передбачений чинним законодавством звернулася до Української міської державної нотаріальної контори Київської області та йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак йому не було відомо, що його діду та бабі на праві власності також належали земельні ділянки, які розташовані на території Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області, про що йому стало відомо лише в 2020 році, проте будь-яких правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки в нього не має, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 14.03.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання. 24.04.2023 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача виконавчого комітету Української міської ради Обухівського районного суду Київської області в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. За наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] (дід Позивача по батьку), про що виконкомом Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області 10 квітня 2007 року було видане Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . 02 вересня 2008 року на ім`я позивача Українською міською державною нотаріальною конторою Київської області було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване у спадковому реєстрі за №2103, згідно якого Позивач на підставі заповіту, посвідченого секретарем Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області 20.07.2005 року та зареєстрованого у реєстрі за №313 успадкував майно покійного [PERSON] , що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Тобто, 02 вересня 2008 року Позивач прийняв спадщину від покійного [PERSON] в розумінні частини 3 ст.1268 ЦК України. На момент оформлення спадщини позивачу не було відомо, що крім житлового будинку, зазначеного у заповіті, у власності його покійного діда була земельна частка (пай) на території Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області. Будь-яких документів, що посвідчували право власності покійного діда на земельну частку (пай), позивачем знайдено не було. Про ці обставини позивачу стало відомо лише у 2020 році. Крім того, позивачу стало відомо, що під час паювання земель КСП «Придніпровське», право власності на земельну частку (пай) на території Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області, також здобула і покійна бабуся позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, бабуся Позивача не залишила заповіту, тому право на успадкування її майна слід розглядати в рамках ст.ст. 1258-1267 ЦК України. З метою відновлення документів на нововиявлене спадкове майно позивач звернувся до Щербанівської сільської ради, та одержав довідку № 45 від 01.07.2020 року про те, що згідно списків пайовиків його покійному діду - [PERSON] належала земельна ділянка частка (пай) № [NUMBER] , площею 3,00 га., а також довідку № 44 від 01.07.2020 року про те, що згідно списків пайовиків його покійній бабі - [PERSON] належала земельна ділянка частка (пай) № [NUMBER] , площею 3,00 га. Згідно довідки №40 від 10.11.2021 року, виданої виконкомом Української міської ради, згідно списків пайовиків - [PERSON] , що помер [INFO] , належала земельна ділянка частка (пай) № [NUMBER] площею 3,00 га. Згідно довідки №39 від 10.11.2021 року, виданої виконкомом Української міської ради, згідно списків пайовиків - [PERSON] , що померла [INFO] , належала земельна ділянка частка (пай) № [NUMBER] площею 3,00 га. Згідно довідки №727 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 26.11.2020 року Трипільською сільською радою - [PERSON] - власнику житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї до дня їх смерті входили дід власника [PERSON] та баба власника [PERSON] . Згідно витягу із протоколу загальних зборів колективного сільськогосподарського підприємства «Придніпровське» №2 від 24.02.1998, згідно результатів жеребкування за схемою паювання земель КСП «Придніпровське» - земельна частка (пай) № [NUMBER] площею 3,00 га була виділена [PERSON] , та розташована в межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області; земельна частка (пай) № [NUMBER] площею 3,00 га була виділена [PERSON] , та розташована в межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області; Згідно співставлення даних Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), розробленої Київським відділенням Інституту землеустрою УААН у 1997 році та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельній ділянці № [NUMBER] присвоєно кадастровий № 3223189300:05:007:0025, земельній ділянці № [NUMBER] присвоєно кадастровий № 3223189300:05:007:0024. Станом на 23 лютого 2023 року у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про суб`єктів права власності на дану земельну ділянку. Копія Схеми поділу та Інформація з ДЗК додана до позовної заяви. З метою оформлення права власності на нововиявлене спадкове майно позивач звернувся до Української міської державної нотаріальної контори Київської області для оформлення спадщини. 15.12.2021 року державним нотаріусом О.В. Антонченко було надано лист №691/02-14 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку кадастровий № 3223189300:05:007:0025 розміром 2,9998 га, що розташована на території Щербанівської сільської ради, Обухівського району, Київської області, який підтверджує факт набуття (виникнення) права власності у [PERSON] на зазначену земельну ділянку, та Позивачу запропоновано звернутись до суду для захисту своїх прав в порядку ст. З ЦКУ. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України-далі ЦК). Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. З ст. 1268 ЦК). Батько Позивача, [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, [NUMBER] , який має право першої черги спадкування майна покійного [PERSON] та покійної [PERSON] . заявив відмову від прийняття спадщини на підставі ст. 1274 ЦКУ на користь Позивача, що підтверджується заявою 47 БА 3503067, посвідченою тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса Кіровського нотаріального округу Ленінградської області Макаровим Федором Дмитровичем, та зареєстрованої в органах нотаріату Російської федерації шостого жовтня дві тисячі двадцятого року під №47/46-н/47-2020-4-92 та заявою 47 БА 3503066, посвідченою тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса Кіровського нотаріального округу Ленінградської області Макаровим Федором Дмитровичем, та зареєстрованої в органах нотаріату Російської федерації шостого жовтня дві тисячі двадцятого року під №47/46-н/47-2020-4-91. Покійний [PERSON] і покійна [PERSON] , є дідом та бабою позивача, що підтверджуються копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, не існує. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивач, як спадкоємець, подав до Української міської державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, зокрема інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкова справа та видані свідоцтва про право на спадщину). Як передбачено п. 3.5 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», обговореного на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 01 березня 2013 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст.126 ЗК України в редакції Закону від 05 березня 2009 року № 1066-VI, введеного в дію 02 травня 2009 року). Відповідно до\~п.3.5.\~Листа Вищого\~спеціалізованого суду\~України з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ від\~16\~травня 2013\~року N\~24-753/0/4-13\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування»\~встановлено,\~що спори\~про визнання\~права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону, а статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Виходячи з вищевказаного після смерті баби та діда позивача відкрилася спадщина на земельні частки (пай), про які йому не було відомо, але дані частки (пай) існують в натурі, що свідчить про правомірність звернення позивача до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено,\~з\~матеріалів\~справи таких спадкоємців не встановлено, з матеріалів справи вбачається відсутність правовстановлюючого документу на земельні частки (пай), які позивач має намір успадкувати після смерті своїх діда та баби, що перешкоджає йому реалізувати свої передбачені законодавством права, як спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України. Право померлих\~на земельні\~ділянки виникло\~на законних\~правових підставах,\~до цього\~часу це\~право не\~припинялось і\~не оспорювалось,\~а наявні\~обставини по\~справі не\~позбавляють таких\~прав.\~До складу\~спадщини згідно\~чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельні частки (пай), а саме: земельна ділянка площею 2,9998 га, кадастровий № 3223189300:05:007:0025, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Щербанівська сільська рада, яка належала\~померлому діду\~позивача [PERSON] , та земельна ділянка площею 3,0000 га, кадастровий №3223189300:05:007:0024, розташована за адресою: Київська область,\~Обухівський район,\~Щербанівська сільська\~рада,\~яка належала\~покійній бабі\~позивача[PERSON] . При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлих [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину діда та баби, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача, як спадкоємця визнання за ним права на земельні ділянки. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,\~ поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права на земельні ділянки. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved