Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

В квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вони з відповідачкою проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] не склалося, починаючи з лютого 2022 року вона вирішила проживати окремо за кордоном в іншій державі з іншим чоловіком, який в свою чергу не бажає піклуватися та утримувати їхнього сина. З того часу відповідачка уникає зустрічей з дитиною. Вона ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами , станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Усі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку [PERSON] . Дитина проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. Вважає, що [PERSON] свідомо ухиляється від виховання дитини та нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. За місцем навчання сина була проведена педагогічна рада Ліцею № 10 Олександрійської міської ради, якою рекомендували позбавити відповідача батьківських прав. Враховуючи інтереси дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.05.2023 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Мунтян В.І. у підготовче засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи у його та його представника відсутність Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.34-38). Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Бзаров Р.В.у підготовче засідання не з`явилися. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її та її представника відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.39-42). Орган опіки та піклування Олександрійської міської ради Кіровоградської області надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, висновок №130/9/10/3 від 21.04.2023 року підтримують, вважають недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.33). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст.ст.247, 279 ЦПК України. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Під час освітнього процесу син [PERSON] проживав разом з матір`ю, на вихідні і канікулярний період - з батьком. Починаючи з лютого 2022 року [PERSON] виїхала проживати за кордон з іншим чоловіком. З того часу [PERSON] проживає постійно з батьком. З доповідної записки соціального педагога, поданої 16.03.2023 року Директору Ліцею №10 вбачається, що позивач створив належні умови для виховання та розвитку дитини (а.с.12). З характеристики учня 5-А класу Ліцею №10 Олександрійської міської ради вбачається, що [PERSON] за час навчання зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим учнем. Має особливий нахил до предметів математичного циклу. Захоплюється спортом. Батьки [PERSON] розлучилися у 2021 році. Батько брав активну участь у вихованні сина, так як він весь час проживав з ним. Утриманням родини постійно займається батько (а.с.14). Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Олександрійської міської ради вважає не доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] про що надав висновок №130/9/10/3 від 21.04.2023 року (а.с.21). Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, про що також свідчать її письмові заяви, подані до суду та до служби у справах дітей, а тому є всі правові підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат..

Outcome: approved