Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У листопаді 2022\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , заповіту ним складено не було. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після його смерті, інші спадкоємці першої черги, а саме матір та діти померлого, відмовилися від спадщини на користь позивача. За життя [PERSON] придбав та ввіз 03 жовтня 2020 року відповідно до чинного законодавства на митну територію України легковий автомобіль марки «NISSAN» модель «VERSA», об`єм двигуна 1598 см. куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , однак право власності оформити не встиг, оскільки [INFO] помер. 04.02.2022 вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мартьянової Т. О. із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом їй було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на нерухоме майно, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль їй було відмовлено, оскільки нею не надано документів, що підтверджують право власності померлого на це майно та рекомендовано їй звернутися до суду. Посилаючись на те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого чоловіка, просить визнати за нею право власності на легковий автомобіль марки «NISSAN», модель «VERSA», рік випуску 01.01.2016, об`єм двигуна 1598 см. куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мартьянової Т. О. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 69094415, щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Відзив на позовну заяву від до Одеської міської ради до суду не надходив. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 24 квітня 1981 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 784, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 24 квітня 1981 року Палацом одруження м. Одеси. [PERSON] 05 серпня 2020 року придбав у Auto Export group транспортний засіб марки «NISSAN», модель «VERSA», рік випуску 01.01.2016, об`єм двигуна 1598 см. куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , загальною вартістю 2 178 дол. США. Для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу [PERSON] подано до підрозділу «Одеська митниця» Державної митної служби України електронну митну декларацію №UA500030/2020/515163 форми ІМ 40 АА на ввезений транспортний засіб марки «NISSAN», модель «VERSA», рік випуску 01.01.2016, об`єм двигуна 1598 см. куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] . Одеською митницею Державної митної служби України від 09 жовтня 2020 року видано посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] на транспортний засіб марки «NISSAN» модель «VERSA», колір білий, 01.01.2016 року випуску, ідентифікаційний номер або номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1598 см. куб. Посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] містить відмітку митниці про те, що Одеська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України уповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому посвідченні на ім`я [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий вид. Суворовським РВ ОМУ УМВС України, [ADDRESS] , що був увезений (надісланий) в Україну громадянином [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий вид. Суворовським РВ ОМУ УМВС України, [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 вересня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мартьяновою Т. О. заведено спадкову справу № 6/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 09.08.2022 було Приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Мартьяновою Т. О.\~були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] на частки квартири [ADDRESS] ; садові будівлі за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер: 5110137600:23:001:0010. Листом приватного\~нотаріуса Одеського\~міського нотаріального\~округу Мартьянової Т. О.\~від 06.09.2022 № 138/02-14 повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки «NISSAN» модель «VERSA», об`єм двигуна 1598 см.куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , у зв`язку з ненаданням нею документів, що підтверджують право власності померлого на зазначене майно та роз`яснено позивачу про необхідність звернення до суду. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами частини 1 статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі Порядок № 1388). Пунктом 7 Порядку № 1388 встановлено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Згідно зі статтями 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зважаючи на викладені обставини, судом встановлено, що [PERSON] за життя придбав автомобіль марки «NISSAN» модель «VERSA», об`єм двигуна 1598 см.куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема рахунком (інвойсом) № 470-1 від 05.08.2020, митною декларацією №UA500030/2020/515163 форми ІМ 40 АА на ввезений транспортний засіб марки «NISSAN», модель «VERSA», посвідченням про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] на автомобіль «NISSAN» модель «VERSA», об`єм двигуна 1598 см.куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] . Однак, у передбачений нормами чинного законодавства термін, [PERSON] не здійснив реєстрацію транспортного засобу в органах МВС України та [INFO] помер. Як слідує з матеріалів справи, спадкоємицею [PERSON] за законом є його дружина\~ [PERSON] . З огляду на зазначене, до [PERSON] як до єдиної спадкоємиці першої черги після смерті [PERSON] , перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Враховуючи наявність у [PERSON] вказаних документів, суд на підставі пункту 8 Порядку № 1388 дійшов висновку про правомірність придбання транспортного засобу вказаною особою. Суд зазначає, що видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18. Оскільки позивач, як єдина спадкоємиця померлого [PERSON] має законні очікування щодо реалізації права власності на автомобіль, але позбавлена можливості завершити процедуру реєстрації автомобіля у органах МВС України та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд дійшов висновку про необхідність визнання за нею права власності на зазначений транспортний засіб. Задовольняючи відповідну вимогу, суд виходить з того, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Обираючи ефективний спосіб захисту, що може бути застосований судом під час вирішення даного цивільного позову, суд виходить з висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 905/1926/16 від 11 вересня 2018 року, в якій зазначено: «оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування». Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Отже, ураховуючи викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту цивільного права позивача є визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на транспортний засіб - автомобіль марки «NISSAN» модель «VERSA», об`єм двигуна 1598 см.куб., колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved