Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

25.11.2022 начальник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Марина Гончарук звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 3) стягувати з [PERSON] аліменти на утримання її сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та перераховувати аліменти на особистий рахунок малолітнього, відкритий у банківській установі, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; 4) стягувати з [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та перераховувати аліменти на особистий рахунок малолітнього, відкритий у банківській установі, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказано, що малолітній [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах. Близько року з вини батьків хлопець знаходився в закладі інституційного догляду - КЗ МОР "Миколаїський центр соціально-психологічної реабілітації дітей". У січні 2022 року стало відомо, що [PERSON] вибув з центру та зі своєю матір`ю [PERSON] прибув проживати в м. Біла Церква. Родину було взято під соціальний супровід, однак мати дитини умов договору про здійснення соціального супроводу не виконувала, зокрема не уклала з сімейним лікарем декларацію, не працевлаштувалась, не стала на облік у центр зайнятості, не співпрацювала з фахівцем. В помешканні було брудно, стояв різкий неприємний запах, розкидані речі, продукти харчування були в обмеженій кількості, дитина брудна й неохайна. На зауваження фахівця з супроводу мати дитини реагувала агресивно та нецензурно, не вбачала проблеми в ситуації, до дистанційного навчання [PERSON] не підключався, шкільні заняття не виконував, зв`язок із вчителем не підтримував. 26.09.2022 працівниками поліції складено акт про знайдену дитину та доставлено до КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня № 2", звідки мати відмовилась його забирати. Хлопчика влаштували до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , де він перебуває досі. За час перебування дитини в патронатній сім`ї мати спілкувалась з ним лише один раз. Де наразі перебуває батько [PERSON] невідомо. Вказано про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків та доцільність позбавлення їх батьківських прав. 25.11.2022 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.01.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 13.03.2023 ухвалою суду підготовче засідання у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. 16.05.2023 представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялись за відомими адресами, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертались, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.2013, актовий запис № 34. Відомості про батька дитини записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00037276930 від 25.10.2022. З 29.12.2020 [PERSON] знаходився на обліку у службі у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації та перебував у КЗ МОР "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" за заявою матері через відсутність належних житлово-побутових умов проживання, що вбачається з листа № 1026 від 24.11.2021, адресованого Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради. Вказаним листом висловлено прохання перевірити умови проживання [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які бажають забрати дитину в родину. В подальшому фахівцем із соціальної роботи Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області проведено оцінку потреб у наданні соціальних послуг сім`ї малолітнього [PERSON] , за результатами якої сім`ю взято під соціальний супровід Центру для подолання складних життєвих обставин, що вбачається з листа № 10/02-15 від 11.01.2022. З листа Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області № 187/02-15 від 10.06.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , разом зі своїм співмешканцем [PERSON] , [INFO] виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У ході роботи стало відомо, що сім`я змінила місце проживання та орендує частину будинку за адресою: [ADDRESS] . Сім`я не виконує умов договору про здійснення соціального супроводу не виконувала, зокрема не заключена декларація з лікарем за місцем проживання дитини, [PERSON] не працевлаштована, на обліку в Центр зайнятості не перебуває, із фахівцем не співпрацює, постійно надає неправдиву інформацію. Під час чергового моніторингового візиту до сім`ї в будинку було брудно, розкидані речі, присутній різкий неприємний запах (у помешканні проживають коти, за якими не прибирають), дитина брудна й неохайна, продукти харчування в обмеженій кількості, холодильник відсутній. На зауваження фахівця з супроводу мати дитини реагувала агресивно, висловлювалась нецензурною лексикою, вела себе неадекватно, не вбачаючи проблеми в ситуації. В розмові з класним керівником з`ясовано, що до дистанційного навчання [PERSON] не підключався, шкільні заняття не виконував, мати зв`язок із вчителем не підтримувала. 26.09.2022 працівниками поліції складено акт про знайдену дитину - [PERSON] , на дитячому майданчику за адресою: [ADDRESS] та доставлено хлопчика до КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня № 2". Згідно з листом КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня № 2" № 01-66/699 від 27.09.2022 за час перебування хлопчика в лікарні дитиною ніхто не цікавився, перебуває в задовільному стані. [PERSON] з 29.09.2022 перебуває в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , що вбачається з наказу Служби у справах дітей № 104 від 29.09.2022, рішень Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 727 від 28.10.2022, № 872 від 27.12.2022 та № 220 від 14.03.2023. За даними рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 212 від 14.03.2023, мати [PERSON] відмовилась забирати сина з лікарні додому. Зі слів матері, батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні сина, будь-які контакти з ним відсутні, його місцезнаходження невідоме. Вказаним рішенням затверджено висновок, відповідно до якого доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, що є патронатним вихователем [PERSON], коли взяла його він не міг писати та читати, мама його нічого не вчила, з ним дуже важко. Наразі півроку проживає з нею, він не дикий, може показати себе і з хорошої сторони, може допомогти прибрати, зараз вже пише і читає. Він любить маму, але він їй не потрібен, мама не цікавиться дитиною, довгий час не було зв`язку з батьками, загалом разів 10 бачився з мамою з ініціативи [PERSON] . Вказує, що хлопчик вміє жебракувати, знає всі церкви, якщо до мами повернеться, то знову буде просити милостиню. Крім [PERSON] в патронатного вихователя ще є двоє хлопців по 6 років, Денис їх ображає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, що є фахівцем з соціальної роботи Білоцерківського центру соціальних служб, родина Краєвських під соціальним супроводом була з грудня 2021 року, вона часто змінювала адресу проживання, мати не працює, не виконувала умови договору, проживала зі співмешканцем [PERSON] , для дитини умови створені не були, в приміщенні брудно, пустий холодильник, дитина пропускала школу, мама не мала впливу на хлопчика та відмовилась зустрічатись з психологом. Після проживання в патронатній родині у [PERSON] відбулись зміни на краще: він став навчатись, краще рахує, читає. У присутності соціального педагога [PERSON] , суд з`ясував думку хлопчика [PERSON]. Останній зазначив, що ходить у школу № 21, патронатна родина не подобається, оскільки отримує покарання за непослух та образи менших дітей. Раніше жив з мамою [PERSON] та татом [PERSON] , а коли мама поїхала, жив з папою, але втік. Маму останній раз бачив на Новий Рік, вона обіцяла прийти на суд, але не прийшла. З татом не спілкується. Вказує, що не проти пожити в іншій родині, а потім щоб мама забрала його. Соціальний педагог в судовому засіданні засвідчила, що дитина давала свідчення добровільно, без тиску. При вирішенні справи суд виходить з наступного. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд враховує положення Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. Відповідно до ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст. 164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття ст. 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені у справі обставини свідчать про те, що відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина, не цікавляться станом його здоров`я, не приймають участі у навчанні, вихованні, лікуванні, не забезпечують його необхідними речами для розвитку. Хлопчик з 29.09.2022 перебуває у сім`ї патронатного вихователя. Біологічний батько не бере участі у вихованні та спілкуванні з [PERSON] зовсім. Дитина вважає татом співмешканця матері, при цьому сама мати не може забезпечити дитині фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин справи матеріали справи не містять. При вирішенні позову суд приймає до уваги рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 212 від 14.03.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, поведінку батьків відносно сина, суд дійшов висновку за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Суд враховує зміст ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, з відповідачів слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу платника аліментів з кожного відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто 25.11.2022, і до досягнення дитиною повноліття. Отже, заявлений позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 992,40 грн. з кожного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved