Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , змінити прізвище усиновленої ним дитини з « [PERSON] » на [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ім`я, місце та дату народження залишити без змін. Записати його [PERSON] у актовому записі про народження № 31 від 05 травня 2011 року складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, батьком усиновленої дитини. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що сторони з 2013 року проживали разом без реєстрації шлюбу. В подальшому в листопаді 2022 року зареєстрували шлюб. За час проживання та перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом десяти років сторони проживають разом, ведуть спільне господарство, виховують дітей. Ще до одруження із ним, його дружина перебувала у шлюбі з [PERSON] , у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Болехівського міського суду від 01 березня 2013 р. шлюб між ними був розірваний і неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з мамою та перебував на її повному утриманні, батько участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. З моменту їх спільного проживання (одруження) з [PERSON] , її син весь час проживав і на даний час проживає разом з ними, тому він вважає його своїм сином і має намір усиновити. За час їхнього спільного проживання у них склалися гарні стосунки, він бере активну участь у його вихованні, догляді, утриманні, разом проводять час, граються в ігри, гуляють, він є його тренером у спортивній школі. Заявник вказує, що він є фізично здоровою людиною, має постійне місце проживання, має змогу утримувати сім`ю. Спиртними напоями чи наркотичними засобами не зловживає та на обліку в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває. Мати і батько дитини [PERSON] не заперечують проти його усиновлення і надали нотаріально посвідчені заяви. Отже, відповідно до вимог ст. 211 Сімейного кодексу України він має право бути усиновлювачем, оскільки є повнолітньою, дієздатною особою, оформлення усиновлення не має на меті отримання будь-якої матеріальної чи іншої вигоди. Ухвалою від 08 березня 2023 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження у закритому судовому засіданні за участю присяжних. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, оскільки він є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуває в зоні бойових дій. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Болехівської міської ради (орган опіки та піклування) в судове засідання не з`явилася. Проти задоволення заяви не заперечила та підтримала висновок Болехівської міської ради від 07 березня 2023 року про доцільність усиновлення [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який відповідає інтересам дитини. Вважає, що усиновлення дитини заявником буде виключно в інтересах дитини. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надіслала до суду заяву в просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] . Просить слухання справи проводити без його участі. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши заяви учасників процесу, оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: усиновлення. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до статтей 3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1959 року Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Стаття 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним із власних якнайкращих інтересів дитини є її усиновлення. Судом встановлено, що 22 листопада 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Болехівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 96. Після укладення шлюбу дружина залишила дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.7). За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє спільних дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Крім того, у [PERSON] є від попереднього шлюбу малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ними (а.с.6). На даний час [PERSON] бажає усиновити малолітнього сина [PERSON] , якого матеріально утримує та виховує, піклується про нього. За час спільного проживання хлопчик прив`язався до заявника, вважає його своїм батьком. Згідно даних паспорта [NUMBER] , виданого Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області, 02 грудня 2014 року [PERSON] являється громадянином України (а.с. 4). Заявник на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с.15). Як вбачається із медичного висновку Комунального некомерційного підприємства «Болехівська центральна міська лікарня» від 28 лютого 2023 року про стан здоров`я [PERSON] , останній є здоровим, може бути усиновлювачем (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03 березня 2023 року, подружжя [PERSON] проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що будинок одноповерховий та складається з 3 кімнат, коридора, комори. Окремо є господарська споруда. Кімнати будинку облаштовані меблями, побутовою технікою. Умови проживання задовільні. Двоє старших дітей мають окрему кімнату, окремі спальні місця, стіл для навчання, шафу для одягу, тумбу для шкільного приладдя, куток для іграшок, комп`ютерну техніку, музичні інструменти. [PERSON] хоче усиновити сина дружини та дати йому своє прізвище та по батькові (а.с.16). Відповідно до положень ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. У відповідності до статті 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду від 01 березня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, повернуто позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), яка повернула дошлюбне прізвище [PERSON] . (а.с.6). У відповідності до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, малолітній [PERSON] є фізично здоровою дитиною.(а.с. 9). Зі змісту ст. 212 СК України, слідує, що не можуть бути усиновлювачами особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 217 СК України). [PERSON] (батько) надав безумовну згоду на усиновлення його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] чоловіком його колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально засвідченими заявами (а.с.11;44). Мати хлопчика, [PERSON] також надала свою згоду на усиновлення [PERSON] , з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально засвідченою заявою (а.с.12). Статтею 223 СК України, передбачено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається, заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. На виконання вимог статті 224 СК України, судом встановлено наступне. Відповідно до висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам малолітньої дитини від 07 березня 2023 року, Болехівська міська рада вважає, що громадянин [PERSON] може бути усиновлювачем, так як усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с.17-19). Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 N3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом дотримано всіх умов, встановлених Сімейним кодексом України, а також встановлено, що заявник дійсно має бажання й можливість забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. При цьому інтереси заявника відповідають інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 3 ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно з вимогами ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. У відповідності до ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до частини другої та частини третьої статті 314 ЦПК України, у разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до статі 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника, відповідно до вимог ч.4 ст.ст. 314 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст. 207, 208, 220, 223, 224, 229, 231 СК України,

Outcome: approved