Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

20 грудня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що після смерті її рідної сестри залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, яка розташована за цією ж адресою, площею 0,1000 га. Оскільки сестра позивачки не склала заповіту на випадок своєї смерті, спадкове майно підлягає спадкуванню за законом. Інших спадкоємців окрім позивачки померла не має. Позивачка не мала змоги своєчасно звернутися із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини у зв`язку з рядом об`єктивних причин, а тому просить суд визнати причини пропуску строку поважними та визначити додатковий тримісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2022 року цивільну справу № 753/16088/22 передано судді Шаповаловій К.В. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 28 лютого 2023 року на 10:00 год. 01 лютого 2023 року на адресу суду від ПН КМНО Герасименко Н.М. надійшов лист (вх. № 6293), відповідно до якого вона просить проводити подальший розгляд справи за її відсутності. 06 лютого 2023 року від Київської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 7250), відповідно до якого відповідач просить прийняти рішення у справі згідно чинного законодавства та проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. та від Першої київської державної нотаріальної контори інформацію щодо того, чи заводилась спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Підготовче засідання було відкладено на 11 квітня 2023 року на 14:30 год. 17 березня 2023 року від ПН КМНО Герасименко Н.М. на виконання вищезгаданої ухвали суду надійшла інформація, про те, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , не заводилась. 27 березня 2023 року до суду від Першої київської державної нотаріальної контори також надійшла інформація, про те, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , не заводилась. 11 квітня 2023 року представник позивача подав до суду заяву про виклик свідків, з метою підтвердження факту наявності поважних причини неможливості позивачкою вчасно подати заяву про прийняття спадщини після померлої сестри, яка була задоволена судом. Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 17 травня 2023 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 2 травня 2023 року). У судовому засіданні 17 травня 2023 року представник позивача підтримав позовні вимоги, вказав, що позивачка єдина спадкоємиця після померлої сестри, чоловіка, дітей, батьків, які пережили сестру - не має. Тривалий час, ще до смерті сестри, позивачка дуже хворіла, не могла самостійно пересуватись, у неї значні проблеми з ногами, лікарі могли ампутувати обидві ноги, вона постійно займалась своїм здоров`ям, також позивачка перехворіла на Covid-19, була госпіталізована, все це дуже ускладнило її стан здоров`я, вона постійно їздить на консультації до лікарів, є інвалідом 3 групи. Після початку повномасштабного вторгнення вона виїхала до своїх знайомих у Черкаську область та повернулась лише восени 2022 року, але після звернення до нотаріуса їй повідомили, що вона пропустила строк на прийняття спадщини після сестри. Просив встановити позивачці додатковий строк на прийняття спадщини 3 місяці, оскільки він був пропущений з поважних причин. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив суд ухвалити рішення відповідного до приписів чинного законодавства України та розглядати справу у відсутність їх представника. Третя особа - ПНКМНО [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду лист, в якому просила суд розглядати справу у її відсутність. Допитаний у судовому засідання свідок [PERSON] вказав, що він племінник позивачки, відносини з тіткою добрі, родинні, проживає вона на сусідній вулиці від нього і він постійно допомагав та допомагає їй зараз, бо вона має значні проблеми зі здоров`ям вона пересувається на інвалідному кріслі, він возив її по лікарням. В певний період час у тітки був критичний стан здоров`я, їй викликали швидку, вона не могла ходити. У неї цукровий діабет та лікарі сказали, що ця хвороба відобразилась на її ногах, казали, що можливо буде необхідна ампутація обох ніг, вона весь час на інсуліні, бо пігулки їй не допомагають вже. У 2020 році у неї було загострення зі станом здоров`я, а після смерті сестри стало ще гірше, лікарі боролися за її здоров`я та щоб не довелось ампутувати ноги. У 2021 році вона ще захворіла на Covid-19, це ще більше відобразилось на її стані здоров`я, вона тривалий час знаходилась у лікарні. На початку повномасштабного вторгнення вона поїхала до своїх знайомих у Черкаську область, він допомагав збирати їй речі та вивезти її. Там вона була до осені 2022 року. На сьогодні її стан не значно покращився, вона пересувається на інвалідному кріслі, на милицях доходить до машини та продовжує їздити до лікарів на обстеження та лікування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона дружина [PERSON] та позивачку завжди вважала своєю тіткою. Вони з чоловіком весь час їй допомагають, у них добрі родинні відносини. Вона приїжджає до неї готувати, прати, прибирати, допомагає на городі. Вказала, що тітка дуже хворіє та не може самостійно пересуватись. Захворіла вона десь у 2019 році, а після смерті сестри стан значно погіршився, у неї багато хвороб, цукровий діабет, вона на інсуліні та має 3 групу інвалідності. Цукровий діабет позначився на її ногах, лікарі думали ампутувати ноги, вона постійно була по лікарнях. У 2021 році вона ще захворіла на Covid-19, це ще більше відобразилось на її стані здоров`я, вона тривалий час знаходилась у лікарні. На початку повномасштабного вторгнення вона поїхала до своїх знайомих у Черкаську область, він допомагав збирати їй речі та вивезти її. Там вона була до осені 2022 року. На сьогодні її стан не значно покращився, вона пересувається на інвалідному кріслі. Інших родичів крім нас у неї не має, допомогти немає кому. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та докази надані під час розгляду справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв: про одруження [PERSON] та [PERSON] (серії [NUMBER] ), про народження [PERSON] (серії [NUMBER] ), про народження [PERSON] (серії [NUMBER] ), про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (серії [NUMBER] ) (а.с. 6-9). [INFO] померла мати позивачки та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16 серпня 2002 року [PERSON] на праві власності належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно із актом про право власності на земельні ділянку від 5 листопада 2010 року, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 28 листопада 2002 року № 109/269 (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 10 грудня 2019 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку під цим будинком було зареєстроване за [PERSON] , з урахуванням частини, від якої відмовилась донька померлого [PERSON] . Згідно із витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 грудня 2019 року право власності на земельну ділянку та житловий будинок на ній за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 15-21). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). 6 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. повідомлено позивачку про те, що не має можливості видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на майно після померлої сестри, оскільки позивачкою пропущено строк прийняття спадщини (а.с 36). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (стаття 1222 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 1223 ЦК України Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України) Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як зазначив представник позивача у судовому засіданні у померлої [PERSON] інших спадкоємців крім сестри позивачки [PERSON] немає. За запитом суду приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. та Перша київська державна нотаріальна контора повідомили що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась та на підтвердження надали витяги з Спадкового реєстру (а.с. 72-75). Частиною третьою статті 272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До позовної заяви представником позивача було подано докази на наявності поважних причин пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини, які пов`язані саме із важким станом здоров`я позивачки (спадкоємиці). Так, відповідно до ультразвукової допплерографії вен нижніх кінцівок [PERSON] від 4 жовтня 2019 року встановлено деформацію обох суглобових поверхонь стоп (а.с. 22). Згідно з мультидекторною спіральною комп`ютерною томографією від 19 листопада 2019 року [PERSON] картина виражених дегенеративно-дистрофічних змін лівої стопи за типом деформуючого відсеоартрозу, з підвивихом у гомілковостопному суглобі (а.с. 23). Відповідно до МРТ лівого гомілковостопного суглобу від 24 листопада 2019 року картина остеолітичної деструкції з фрагментацією таранної, човноподібної, кубовидної, медіальної та латеральної клиноподібної кісток зліва. Вираженого синовіту, набряку параартикулярних м`яких тканин. Тіносиновіта сухожилля згинального великого пальця, сухожилля довгого згинального пальця стопи, заднього великогомілкового м`яза (а.с. 26). Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 22658 [PERSON] у період з 26 листопада 2019 року по 6 грудня 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічні лікарні № 1. Діагноз: цукровий діабет 2 типу, діабетичний кетоацидоз, діабетична ангіопатія, діабетична переферична сенсо-моторна полінейропатія, хронічна інфекція січових шляхів у стадії загостерння, гіпертончна хвороба ІІ ст (а.с. 27). Відповідно до довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] у період з 17 січня 2020 року по 23 січня 2020 року перебувала на лікуванні у ДУ !ІТО НАМН України» відділ патології стопи та складного протезування (а.с. 29). Для позивачки була розроблена індивідуальна програма реабілітації № 0377 24 березня 2020 року як для інваліда 3 групи (опорно-руховий апарат). За довідкою МП «Діла» від 8 вересня 2021 року у [PERSON] було виявлено РНК 5ДК5 Cov-2 (а.с. 31). Згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] з 1 грудня по 23 грудня 2021 року перебувала на лікуванні КНП «Київська міська клінічна лікарня№ 8» з короновірусною хворобою COVID-19 середньо-важкий перебіг, негоспітальна двобічна полісегментарна пневмонія середньої важкості, категорія 3. Отже, судом під час розгляду справи, з урахуванням досліджених медичних документів щодо стану здоров`я позивачки та з урахуванням показань свідків було встановлено, що позивачка дійсно мала поважні причини щодо пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлої сестри, оскільки мала важкий стан здоров`я, значні проблеми з опорно-руховим апаратом, що впливало на її можливість вільно пересуватись без сторонньої допомоги, а також мала значну кількість інших важких захворювань та потребувала постійного стороннього догляду та допомоги, перехворіла на COVID-19, перебувала у лікарні тривалий час з 1 по 23 грудня 2021 року. Також судом враховується, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до довідки переселенця [PERSON] з 25 березня 2022 року фактично проживала в с. Нестерівка Черкаської області (а.с. 35). За показаннями свідків позивачка повернулась до Києва у вересні 2022 року, а в жовтні 2022 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри та дізналась про пропуск нею строку для такого звернення. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, враховуючи викладене, вік та стан здоров`я позивачки, дію в Україні з квітня 2020 року карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), введений в Україні воєнний стан, обставини, що були встановлені судом, зокрема фізичний та психологічний стан позивачки, що вплинуло на можливість нею вчасно, у строки, визначені нормами чинного законодавства України, подати заяву про прийняття спадщини після померлої сестри, з огляду на відсутність у позивачки близьких родичів у м. Києві, крім племінника та його дружини, суд вважає, що позивачкою пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення такої дії, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved