Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП у розмірі 19 973,03 гривень, покликаючись на різницю між виплатою страхового відшкодування потерпілому та отримання коштів у порядку регресу від страховика заподіювача шкоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 30 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 27 березня 2023 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представником відповідача [PERSON] подано письмові пояснення, в яких просить позов задоволити частково у частині стягнення з відповідача 9 307,52 грн, покликаючись, що ТДВ «СК «ГАРДІАН» як страховик заподіювача шкоди повинен був сплатити страхове відшкодування у розмірі 36 780,40 грн, проте ним безпідставно було сплачено лише 26 114,89 гривень. Ухвалою суду від 01 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення співвідповідача у справі. Указаною ухвалою залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» (код ЄДРПОУ 35417298, м. Київ, вул. Саксаганського, 96). Сторони у судове засідання призначене на 11:00 год 31 травня 2023 року не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого. Позивач бере участь у справі через свого представника [PERSON] , яка скористалася правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). 14 травня 2021 року о 14.10 год по вул.Віденська в м.Львова між автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідач свою провину у вчиненні ДТП визнав. Про вказане свідчить складене учасниками пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без висловлених зауважень, відповідно до норм ст.124 КУпАП, ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), п.2.11 Правил дорожнього руху України є належним доказом обставин скоєння ДТП та вини особи, що таку вчинив відповідач. На момент учинення пригоди автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] застраховано позивачем згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту за № 91500а1зг, а цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] забезпечена полісом № АР/5016684 ТДВ «СК «ГАРДІАН». Як унормовано ст.ст.22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст.1191 ЦК України). У відповідності до умов договору страхування та беручи до уваги страховий акт № АR2784949 від 26 травня 2021 року, зважаючи на розрахунок, розмір страхового відшкодування становить 46 087,92 грн, що і позивачем виплачено потерпілому (страхувальнику) за платіжним дорученням № 783315 від 27 травня 2021 року. Позивач звернувся до ТДВ «СК «ГАРДІАН» із виплатою у порядку регресу, у відповідь на що останньою на користь позивача здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 26 114,89 грн. Установлені вище фактичні обставини учасниками справи не оспорюються та не заперечуються. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача 19 973,03 грн невідшкодованих збитків, суд виходить з наступного. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» (постанова Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц). Як унормовано такими приписами закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності оцінювача [PERSON] за № 2226/21 від 28 травня 2022 року за зверненням позивача та долученого останнім до позовної заяви, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 36 870,40 гривень. Досліджуючи наданий доказ, суд виходить з того, що оцінку проведено у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а звіт за результатами виступає письмовим доказом, як це передбачено ст.76 ЦПК України. Підтвердження використання звіту як належного і допустимого доказу визначення завданого збитку у вигляді витрат, які особа мусить зробити, для відновлення свого майна та необхідність спростування такого стороною, яка про це стверджує, висловлено Верховним Судом у постановах від 24 січня 2022 року у справі № 753/20088/19, від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц. З огляду на виплачений позивачем розмір відшкодування - 46 087,92 грн та визначену вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 36 870,40 грн до сплати відповідачем підлягає різниця у розмірі 9 217,52 грн, розмір якої слушно визнається стороною відповідача. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача 19 973,03 грн та покликаючись на виплату ТДВ «СК «ГАРДІАН» із виплатою у порядку регресу тільки 26 114,89 грн, позивачем, незважаючи на його процесуальний обов`язок, жодних аргументованих тверджень не висловлено та доказів на підтвердження вказаних сум не надано. Доводи позивача про застосування ТДВ «СК «ГАРДІАН» коефіцієнту фізичного зносу не узгоджуються із звітом про оцінку, де чітко та достеменно встановлено розмір відшкодування урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, а тому зводяться до голослівного припущення. Підсумовуючи викладене вище, з відповідача підлягає до стягнення 9 217,52 грн, адже інший розмір збитків жодним чином не підтверджений. У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 1 145 грн судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved