Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Черних В. О. звернувся до\~Яготинського районного\~суду Київської\~області з\~позовною заявою\~до Яготинської\~міської ради\~Київської області\~ \~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно, в котрій зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки плогцею 4,56 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Черняхівської сільської ради Яготинського району (теперішня назва Бориспільського району) Київської області. Згідно заповіту від 14.11.2018, посвідченого секретарем виконкому Черняхівської сільської ради Черняковою К.П., позивачка по справі являється спадкоємицею всього майна померлої [PERSON] . В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка не зверталася, оскільки постійно проживала разом із померлою однією сім`єю до дня відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 15.03.2023. [PERSON] була інвалідом дитинства та мала необхідність у сторонньому піклуванні та догляді. В жовтні 2021 року стан здоров`я [PERSON] зовсім погіршився, вона стала потребувати постійного стороннього нагляду, а тому позивачка переїхала до неї, доглядала та проживала разом із нею до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім того, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке вона фактично прийняла в спадок, позивачка не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - державний акт на право власності на земельну ділянку - у позивачки відсутній. Разом із заповітом у спадкодавця зберігалась лише його копія. Тобто правовстановлюючий документ на спадкове майно [PERSON] - державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ№315267), виданий 14.08.2008 року - є втраченим. В листі від 07.04.2023 року нотаріусом роз`яснення позивачці, що оскільки місце реєстрації спадкодавця - [PERSON] , яка помела [INFO] та її - спадкоємиці - є різними, а також відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] , не дає можливості нотаріусу оформити та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Як вбачається з довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 27.03.2023 за № 201-20230327-0005689462 вартість земельної ділянки площею 4,56 та, кадастровий номер 3225589000:03:007:0085, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 98603,93 грн. Враховуючи вищевикладене просила встановити, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,56 та, кадастровий номер 3225589000:03:007:0085, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Черняхівської сільської ради Київської області. Судові витрати покласти на позивачку. Представник позивача звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Представник відповіда в судове засідання не з`явився на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує та у вирішенні питання покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що позов підлягаає до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). З копії Свідоцтва про смерть (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Яготин Київської області. Згідно заповіту від 14.11.2018, посвідченого секретарем виконкому Черняхівської сільської ради Черняковою К.П., [PERSON] являється спадкоємицею всього майна померлої [PERSON] (а.с.9). З копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Черняхівка Бориспільського району Київської області. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №315267, вбачається, що [PERSON] відповідно до Розпорядження Яготинської РДА від 03.11.2005 року № 459 є власником земельної ділянки площею 4,5600га., що розташована на території Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). Відповідно до акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 15.03.2023 року вбачається, що з листопада місяця 2021 року [PERSON] проживала спільно з сестрою [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). В листі від 07.04.2023 року нотаріусом роз`яснення позивачці, що оскільки місце реєстрації спадкодавця - [PERSON] , яка помела [INFO] та її - спадкоємиці - є різними, а також відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] , не дає можливості нотаріусу оформити та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання (а.с.13). Відповідно до копії газети "Яготинські вісті" від 31.03.2023 року зі сторінки оголошень вбачається, що втрачений державний акт про право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 315267) площею 4,56га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 14.08.2008 року на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.с.14). [PERSON] є інвалідом дитинства що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК та потребувувала постійного стороннього догляду (а.с.15-16). Відповідно до Інформаційної довідки Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі на [PERSON] інформація відсутня (а.с.35). Згідно статті\~321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах. Відповідно до ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуюче вище викладене, а також те, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved