Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Позивач звернувся із вказаною позовною заявою до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області в якій просить встановити факти, що мають юридичне значення та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку(пай), що належало його бабі [PERSON] . Позов мотивує тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої до успадкування залишилося право на земельну частку (пай) в КСП «Поділля» с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах, яке їй належало відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0182670 від 21.02.1997 року. На час смерті [PERSON] разом із нею проживав та був зареєстрований її син - [PERSON] , який фактично і прийняв спадщину. Згодом, а саме [INFO] він помер. Після його смерті до успадкування залишилися земельна ділянка площею 1,1649 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовувалася на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та право на успадкування земельної частки (паю) в КСП «Поділля» с.Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] (земельну ділянку площею 1,1649 га) прийняла його сестра ( мати позивача) - [PERSON] . [INFO] , мати позивача померла. Як спадкоємець за заповітом після смерті матері, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини де була заведена спадкова справа та частину спадкового майна, яке залишилося після смерті матері, а саме земельну ділянку площею 1,1649 га, позивачем було прийнято у спадщину. Разом з тим, оформити спадщину у нотаріальному порядку право на земельну частку (пай) КСП «Поділля» с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, розміром 2,22 га не виявилось можливим як через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, так і через те, що [PERSON] , а згодом і [PERSON] документально так і не оформили своє право на зазначенку земельну частку (пай). Також, нотаріальне оформлення не є можливим і через те, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) баба позивача зазначена як [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть- [PERSON] . За таких обставин, позивач вимушений звертатися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача по справі - Уланівської сільської ради у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву просять розглянути справу у їх відсутність, за наявними у справі матеріалами. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши заяву про визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] ( копія а.с.6) Згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ВН№0182670 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) КСП "Поділля" розміром 2,22га ( копія а.с. 7) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно відповіді Держгеокадастру нормативно-грошова оцінка 1 га ріллі по Вінницькій області станом на 01.01.2021 року становила 27184,00 грн.( копія а.с.8) Матір"ю [PERSON] являється [PERSON] (копія а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] ( копія а.с. 10). Згідно довідки виданої пустовійтівським старостинським округом № 54 від 06.03.2023 [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] був зареєстрований разом з нею в [ADDRESS] ( а.с. 18) Власником земельної ділянки, яка розташована у Вінницькій області на території Рибцинецької с/ради розміром 1,1649 га є [PERSON] ( копія а.с. 11, 12) Згідно свідотцва про народження серії [NUMBER] 14.08.1097 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( копія а.с. 13) Згідно запису акта про укладення шлюбу № 11, 12.09.1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу" [PERSON] "(копія а.с. 14), а згодом, після реєстрації шлюбу 10.10.1980 року її прізвище змінено на " [PERSON] "( копія а.с. 15) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] ( копія а.с. 16). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного 22.04.2020 року, спадкоємцем майна [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 1,1649 га є позивач ( копія а..с. 17) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб 11.12.1999 року ( копія а.с. 19) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] є [PERSON] ( копія а.с. 19) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] є [PERSON] ( копія а.с. 21) Згідно відповіді приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області заведено спадкову справу № 68/2019 після смерті [INFO] [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , чоловік спадкодавиці від прийняття спадщини відмовився( копія а.с. 35-79). Згідно із ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. За змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Дослідженими доказами доведено, що спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавиці був з останньою зареєстрований за однією адресою. Таким чином, суд вважає за необхідне позвону заяву [PERSON] в частині встановлення факту прийняття спадщини задовольнити та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно п.6 ч.1 ст. та ч. 2 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Суд вважає доведеним належність сертифікату на право на земельну частку(пай), серії ВН №0182670 виданого 21.02.1997 року на ім`я [PERSON] саме [PERSON] , що підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності та співставлені, оскільки прізвище, по-батькові та адреса проживання особи є ідентичними. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні доведено, що [PERSON] прийняла спадщину свого батька до складу якої увійшли земельна ділянка площею 1,1649 га, яка розташована на території Рибчинецької сільської ради та право на земельну частку (пай) розміром 2,22га, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії ВН№0182670, виданим на ім"я [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Прийняття спадщини позивачем після смерті матері [PERSON] підтверджено матеріалами спадкової справи у відповідності до яких позивач звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) розміром 2,22 га позивач позбавлений можливості у зв"язку з відсутністю оригіналу правоустановчого документу. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0182670 від 21 лютого 1997 року.

Outcome: approved