Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

24 травня 2023 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви зазначає, що заінтересована особа [PERSON] , є її чоловіком та проживає разом з нею в квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником якої є заявник. [PERSON] часто влаштовує сварки, бійки, неодноразово піднімав руку на заявницю та дітей. [PERSON] неодноразово зверталась за допомогою до правоохоронних органів, які виносили термінові заборонні приписи відносно кривдника та складали протоколи про адміністративні правопорушення за ст.. 173-2 КУпАП. Домашнє насильство з боку кривдника має систематичний характер. Зважаючи на стійке переконання [PERSON] щодо вірогідності продовження та повторного вчинення насильства щодо неї та членів її сім`ї, заявник просила суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців, з наступними заборонами: перебувати в місці спільного з нею проживання ( [ADDRESS] ); наближатись на відстані менше 100 м до місця проживання постраждалої особи та до будь-якого місця її перебування; заборони вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборони особисто і через третіх осіб переслідувати її та в будь-яких спосіб спілкуватися з нею. Ухвалою судді від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити. Додатково [PERSON] пояснила, що постійно знаходиться під психологічним тиском чоловіка, що негативно впливає на її фізичний та емоційний стан. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення вказаної заяви заперечив, зазначив, що можливе задоволення заяви ймовірно призведе до руйнування їх шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 305-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2010 року (а.с.8). На даний час особи проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником [PERSON] (об`єкт нерухомості придбано в шлюбі). Згідно інформаційної довідки №333340563 від 24.05.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 08.04.2023 року стосовно [PERSON] було винесено терміновий захисний припис у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного, фізичного та економіного характеру стосовно постраждалої особи [PERSON] , згідно якого встановлено наступні заходи заборонного припису: заборона залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 08.04.2023 року по 18.04.2023 року (а.с. 19). Наявність факту існування домашнього насильства з боку [PERSON] щодо [PERSON] , також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями постанов суду від 12 вересня 2022 року (161/11815/22), від 03 листопада 2022 року (161/13119/22) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.13-16). Крім того, з АСДС вбачається факт перебування на розгляді судді справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (161/6546/23). Відповідно до частини першої ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Суд приймає до уваги систематичність протиправних діянь [PERSON] , що за своїм характером є умисними, у вигляді домашнього насильства відносно [PERSON] , характер стосунків, які склалися між особами, уразливість заявника від діянь кривдника, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку [PERSON] на фізичне та психологічне здоров`я заявника та дітей. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд визначає пріоритетним право [PERSON] на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, та, оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved