Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Адвокат Печарський В.Д. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області, [PERSON] про тлумачення заповіту. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,67 га, кадастровий номер 5120681600:01:002:0686, що розташована на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, яка останній належала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 983 від 29.05.2012 року. За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений старостою села Гольма Балтського району Одеської області, реєстр № 04-23, в якому заповідала позивачу «державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,67 га, належну їй на праві власності згідно кадастрового номера 5120681600:01:002:0686, витяг за номером 10720948 від 11.10.2013 року виданий реєстраційною службою Балтського районного управління юстиції в Одеській області, який розташований на території с. Гольма.» Таким чином, при складанні даного заповіту було допущено неточність у зазначенні заповіданого майна (державного акту на право власності на земельну ділянку, а не відповідної земельної ділянки) та назви документа про право власності на заповідану мені земельну ділянку (державного акту на право власності на земельну ділянку замість свідоцтва про право на спадщину за заповітом) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,67 га, кадастровий номер 5120681600:01:002:0686, розташовану на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. При цьому спадкодавець вважала, що її остання воля є зрозуміла і бажала аби після її смерті право власності на належну їй вищевказану земельну ділянку перейшло позивачу. Донька спадкодавця [PERSON] - [PERSON] прийняла спадщину своєї матері, так як має право на обов`язкову частку в її спадщині. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] , в тому числі і які мають право на обов`язкову частку у її спадщині, немає. Являючись спадкоємцем за заповітом, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірнової Н.С. із заявою про прийняття спадщини, проте листом-відповіддю їй було повідомлено, що у заповіті\~ допущено помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження на земельну ділянку. У зв`язку з викладеним, позивач просить тлумачити заповіт. Позивач та представник позивача до судового засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити, а справу слухати за їх відсутності. Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, звернувшись до суду із телефонограмою, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, встановив наступне. Згідно інформаційної довідки № 325353951 від 10.03.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер: 983, виданого 29.05.2012 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,67 га, кадастровий номер 5120681600:01:002:0686, що розташована на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, право власності на яку зареєстроване на її ім`я 11.10.2013 року Балтським районним управлінням юстиції Одеської області. Згідно заповіту, посвідченого 11.05.2017 року старостою села Гольма Балтського району Одеської, зареєстрованого в реєстрі за № 04-23, [PERSON] зробила розпорядження, за змістом якого: «державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,67 га, належну їй на праві власності згідно кадастрового номера 5120681600:01:002:0686, витяг за номером 10720948 від 11.10.2013 року виданий реєстраційною службою Балтського районного управління юстиції в Одеській області, який розташований на території с. Гольма, заповіла [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2019 року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, заведеної 18.09.2019 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С. до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка померлої [PERSON] та із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] . Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось, оскільки у заповіті допущено помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження на земельну ділянку, про що свідчить\~довідка\~приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. за № 288/01-16 від 16.07.2020 року. Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що відповідно до статті 1233 ЦК України,\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов`язків на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1256 ЦК України, спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених\~ ст. 213 ЦК України. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому, частина 3 статті 213 ЦК України, не допускається, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Судом встановлено, що при складанні тексту заповіту [PERSON] , староста с. Гольма Балтського району Одеської області допустила помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження. За таких обставин, суд вважає за необхідне, тлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі [PERSON] , яка фактично заповіла позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,67 га, кадастровий номер 5120681600:01:002:0686, яка розташована на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, яка останній належала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 983 від 29.05.2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved