Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

21 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 18 жовтня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 626. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося так як у них різні погляди на життя, немає спільних інтересів, розпочалися постійні побутові сімейні сварки. Не проживають разом більше пів року. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 17.05.2023 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та згоден на розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 626, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.9). Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, не має спільних інтересів. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б, зокрема інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй заяві висловила думку про бажання і надалі іменуватись прізвищем - " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073 гривні 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved