Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

29.03.2023 адвокат Голубчик І.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), починаючи з 01.03.2023 на період навчання до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач і відповідач від шлюбу мають повнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. На даний час [PERSON] стаціонарно навчається в навчальному закладі Черкаський державний технологічний університет на денній формі навчання за кошти фізичних осіб та потребує матеріальної допомоги. Позивачка самостійно не в змозі матеріально забезпечити дитину, а матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати необхідні для навчання доньки аліменти, так як він є особою працездатного віку, непрацездатних осіб на утриманні немає, має у приватній власності нерухоме майно, а саме частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS] та частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] , а також автомобіль марки SUBARU FORESTER, реєстраційний номер [NUMBER] . Враховуючи, що батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей, а повнолітня донька сторін проживає із позивачем і вона піклується про її духовне, моральне та соціальне виховання, тому батько повинен і зобов`язаний забезпечувати дитину хоча б матеріально. Таким чином, при утриманні своєї дочки, у вигляді надання матеріальної допомоги відповідачем, забезпечується рівність батьків при несенні обов`язку утримання дітей. Вказав, що у зв`язку із поданням позовної заяви позивачка понесла витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5\~000,00 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 22.03.2023. Такі витрати позивач вимушено понесла з вини відповідача, через нехтування ним своїм батьківським обов`язком утримувати повнолітню непрацездатну дочку, яка потребує матеріальної допомоги на період навчання, тому вони підлягають відшкодуванню за його рахунок. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.04.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 05.05.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково визнав позовні вимоги. Зазначив, що ніколи не відмовлявся від утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] . До досягнення [PERSON] повноліття, в повній мірі здійснював її утримання, наразі продовжує сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з дітьми проживають та користуються належною йому на праві власності квартирою [ADDRESS] , тобто мають комфортні умови для проживання та навчання. Він сплачує комунальні платежі, пов`язані з утриманням належної йому частки квартири. На прохання дочки [PERSON] та позивача він повністю оплатив заняття дочки у ТО «Комп`ютерна академія ШАГ», що було необхідним для подальшого навчання у вищому навчальному закладі. Сума оплати за навчання за період з березня 2021 року по травень 2022 року склала 25534,30 грн. Також оплатив навчання доньки у Черкаському державному технологічному університеті за період 2022-2023 роки. Позивач у цих витратах участі не приймала. Крім того, надавав необхідні кошти для купівлі необхідних речей для дочки, коли його про це повідомляли або просили. В свою чергу позивач не надала будь-яких доказів, щодо її витрат пов`язаних з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. На даний час його фінансове становище погіршилось, він був звільнений з роботи у АК «Міжнародний резервний банк» у зв`язку з ліквідацією підприємства і є тимчасово непрацюючим, має проблеми із здоров`ям, вирішення яких потребує значних фінансових втрат, допомагає своїй матері, тому не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку в розмірі, якій визначений позивачем у позовній заяві. З урахуванням наведених обставин, вважає за можливе сплачувати аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1\\6 частки заробітної плати (доходу). Заявлені представником позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. є неспівмірними із обсягом та складністю виконаної роботи. Так, укладання договору про надання правової допомоги не є правничою допомогою, а отримання ухвали про залишення без руху позовної заяви, ознайомлення з нею, написання уточненої позовної заяви та подання її до суду було здійснено через неуважність під час складання позовної заяви. 12.05.2023 від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких остання підтримала позовні вимоги [PERSON] 12.05.2023 від адвоката Голубчик І.В. надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що оплата частини занять у ТО «Комп`ютерна академія ШАГ» є виконанням батьком обов`язку щодо оплати додаткових витрат на дитину. Оплата навчання доньки в Черкаському державному технологічному університеті була майже порівну здійснена сторонам. Посилання відповідача на погіршення його фінансового становища не відповідають дійсності, оскільки він припинив сплату аліментів на утримання Єлизавети після досягнення нею повноліття ( [INFO] ), а був звільнений з останнього місця роботи ще 10.06.2022. До Черкаського міського центру зайнятості для подальшого працевлаштування відповідач не звертався, тобто його фінансове становище дозволяло йому не працювати. Виписки із медичної карти відповідача свідчать лише про наявність в останнього захворювань і ніяк не підтверджують проходження лікування та понесення витрат у зв`язку з цим. Враховуючи вищевикладене, вважав, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй повнолітній донці [PERSON] в заявленому позивачем розмірі. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу вважав співмірним. Розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та витраченого часу. 19.05.2023 від відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення, в яких зазначив, що наявність у нього нерухомого майна не свідчить про спроможність сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Голубчик І.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Звернув увагу на те, що відповідач має у власності рухоме та нерухому майно, що свідчить про те, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в заявленому позивачем розмірі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Будько Н.Г. позовні вимоги визнали частково. Відповідач зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у заявленому позивачем розмірі, однак не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини доходу. Наголосив, що він добровільно надавав матеріальну допомогу Єлизаветі, а також сплачував частину коштів за її навчання. Просив врахувати, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, з 2022 року не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має незадовільний стан здоров`я та мешкає з матір`ю і вітчимом, які є особами похилого віку. Просив зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правову допомогу адвоката, оскільки вважав його не співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Пояснила, що вона навчається у Черкаському державному технологічному університеті, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батька, зокрема на придбання канцелярського приладдя. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 24.01.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2021 було розірвано.\~ Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.11.2020 і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.11.2020 і до повноліття дитини. На теперішній час [PERSON] досягла повноліття та здобуває вищу освіту в Черкаському державному технологічному університеті на бакалаврському освітньому рівні за спеціальністю 022 Дизайн, за кошти фізичних осіб, форма навчання денна, період навчання з 12.09.2022 до 30.06.2026 (наказ на зарахування № 260-с від 12.09.2022), що підтверджується довідкою № 45/23 від 17.03.2023, виданою деканом факультету гуманітарних технологій [PERSON] . Згідно з актом опитування сусідів № 569 від 11.04.2023, який підписаний головним спеціалістом Пархоненко І. та посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту [PERSON] , [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в квартирі [ADDRESS] (під`їзд №3) з вересня 2021 року по теперішній час. Судом також встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки на період її навчання. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме в розмірі 1/4 частини його заробітку, а також доказів, що утримання повнолітньої доньки потребує саме таких витрат. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 13.06.2022 офіційно не працевлаштований, має проблеми зі здоров`ям, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), проте не відмовляється матеріально утримувати повнолітню доньку. З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей покладається на обох батьків, а також виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає достатнім стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання. Оскільки відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку починаючи з 01.03.2023, тому саме з цієї дати необхідно призначити їх стягнення. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно статті\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18). Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що рішення ухвалене на користь позивача, а також те, що за даних обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2023 між [PERSON] та адвокатом Голубчик І.В. було укладено договір про надання правової допомоги. Під час укладення договору адвокату був сплачений гонорар в розмірі 5\~000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 39 від 22.03.2023. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) [PERSON] в цивільній справі про стягнення аліментів № 711/1881/23 адвокатом були надані наступні послуги: ознайомлення з юридичними документами та їх аналіз; усна консультація; укладання договору про надання правової допомоги; формування правової позиції по справі; вивчення та аналіз законодавства в процесі підготовки для написання позовної заяви; написання позовної заяви; подання до суду позовної заяви з додатками; отримання ухвали про залишення без руху позовної заяви та ознайомлення з нею; написання уточненої позовної заяви разом із супровідними листом та подання їх до суду; ознайомлення з ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду; отримання відзиву на позовну заяву з додатками та ознайомлення з ним; написання відповіді на відзив та формування додатків до нього; вручення відповіді на відзив з додатками сторонам по справі та подання їх до суду. Відповідач клопотав про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що вони неспівмірні зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial