Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

22 лютого 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 26.08.2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вона багатодітна мати (трьох неповнолітніх дітей), батьком яких є відповідач. Перебуваючи в шлюбі з відповідачем, відповідач неналежно утримував її та їхніх дітей. Позивачка зазначає, що в неї та дітей, тяжке матеріальне становище, відповідач жодної допомоги не надає. У зв`язку з тим, що добровільної домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, позивач вимушена звертатись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказали, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. Також підтримали обґрунтування викладені у відзиві на позовну заяву. У відзиві зазначають, що у листопаді 2021 року наслідок нещасного випадку на виробництві відповідач втратив ліву руку, став інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. На даний момент він фізично не може заробляти стільки ж коштів як до отриманої травми. Тому був змушений звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Після втрати руки відповідача постійно супроводжують фантомні болі, йому постійно потрібно відвідувати лікарів, постійно купувати ліки. На даний момент відповідачу потрібне протезування руки, на яке грошей також немає. Також зазначає, що він одружився, створив нову сім`ю. Зараз з дружиною відповідач знімає житло, що також тягне за собою досить великі витрати. Розмір аліментів який позивачка просить стягнути з відповідача є необґрунтовано великим, вона не враховує його реального матеріального положення. Відповідач зазначає, що він не відмовляється від утримання свого малолітнього сина, проте погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі, Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) його батьками вказані сторони по справі. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.08.2011 року у справі №2-4435/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмір 450 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.03.2022 року, серія 12ААБ №818828, [PERSON] встановлена 3-тя група інвалідності, загальне захворювання. Згідно заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2019 року у справі №569/10021/19, збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Рівненського міського суду від 26.08.2011 року в розмірі 450 грн. та вирішено стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 2100 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб 31.01.2023 року, актовий запис №130. Згідно довідки №265 від 28.03.2023 року, [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує соціальну допомогу (інвалідам 3гр.). За період з жовтня 2022 року по березень 2023 року соціальна допомога становить 12600 грн. Стаття 12 Закону України Про охорону дитинства та ст. ст. 150 , 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України Про охорону дитинства ). Частиною 2статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ст. 180 СК України , батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України , при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, відповідає чинним нормам Сімейного кодексу України та не порушує прав позивача як отримувача і прав відповідача як платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідачем частково визнана сума аліментів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial