Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

У березні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] и про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач уклали шлюб, зареєстрований 15.07.2000 року відділом, реєстрації актів громадянського стану Радянського управління юстиції у м. Києві. Актовий запис № 262. Позивачем вказано, що спочатку їхні стосунки були нормальними. Приблизно 7-8 років назад з`явилися різні погляди на життя стосовно проведення відпочинку та забезпечення сім`ї, дружина стала дратівлива, нервова, збудлива. Виникали непорозуміння та претензії через фінансові труднощі. Стали частіше виникати сварки, непорозуміння, взаємні образи та приниження. Зникли почуття, подружжя охололо одне до одного. Вже близько п`яти років подружжя живе окремо одне від одного та проживають в різних місцях, як зовсім чужі люди. Відповідач забрала всі свої речі і виїхала в іншу квартиру. У позовній заяві зазначено, що позивач раніше неодноразово намагався владнати цю ситуацію, але це не давало позитивних наслідків. Ситуацію покращити не вдалося, відповідач розуміти позивача не хотіла. Спільного сімейного господарства ми не ведемо. Шлюбні стосунки як і будь які інші між нами фактично повністю давно припинено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, це б суперечило інтересам сторін. В позовній заяві вказано, що неповнолітніх дійте від цього шлюбу подружжя не має. Позивач вважає, що примирення неможливе і просить суд строк на примирення подружжя не надавати, позов задовольнити та розірвати шлюбу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду 18.05.2023 року подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлена належним чином, до суду 12.05.2023 (Вхід ЕА-13401/23) подала заява у якій зазначила, що не заперечує проти проведення судових засідань без її присутності, майнових та інших претензій до позивача вона не має. Окрім того у заяві відповідач просила після розлучення залишити її прізвище без змін. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В матеріалах справи міститься заява у якій відповідач [PERSON] дозволяє провести розгляд справи про розірвання шлюбу, за місцем реєстрації позивача [PERSON] . Згідно п. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Таким чином, враховуючи, що зареєстрованим місце проживання позивача територіально відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, тому за домовленістю подружжя вказана справа підсудна Шевченківському районному суду м. Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.200 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 262. Сторони не заперечують, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач фактично визнала позов, про що зазначено в заяві відповідача, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідач не виявила бажання на зміну прізвища на дошлюбне прізвище. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved