Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частину, вказавши, що 23 липня 2013 року за договором купівлі продажу, він, [PERSON] та його матір [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу він [PERSON] , став власником 3 / 4 частини квартири, а [PERSON] стала власником 1 / 4 частини квартири. Квартиру придбали у відповідача, його рідного брата, [PERSON] .. При цьому була домовленість, що квартира в майбутньому буде належати йому у повному обсязі. З братом та матір`ю була домовленість, що якщо матір помре, то відповідач спадщину приймати не буде. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняли в рівних частках, він [PERSON] та відповідач [PERSON] . Кожен із них отримали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 8 частину квартири. Таким чином [PERSON] є власником 7 / 8 частини квартири, а відповідач [PERSON] 1 / 8 частини квартири. З братом у нього склалися неприязні відносини, які виникли щодо спірної квартири, так як він бажає продати зазначену квартиру, але брат відмовляється квартиру продати та не дає йому можливості розпорядитися квартирою. Відповідач по справі в спірній квартирі не проживає, не утримує, комунальні платежі не сплачує. [PERSON] має своє житло, зареєстрований та проживає в трьохкімнатній квартирі, яка знаходиться в цьому ж будинку та належить йому на праві приватної власності. Просить суд припинити право власності за [PERSON] на 1/8 частину квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що частка відповідача в спільному майні є незначною, відповідно до висновку експерта частку в натурі виділити не можливо, а тому річ є неподільною, та спільне користування квартирою неможливе. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, свою позицію обґрунтовує, тим, щоз позовом не згоден, оскільки позивач перешкоджає йому в користуванні 1 / 8 частиною спірної квартири, а також позбавляє його можливості сплачувати його частку нарахувань за комунальні послуги, він позбавлений доступу до лічильників. Позивач самовільно позбавляє його права власності на його частину квартири. У грудні 2021 року він пропонував викупити у позивача його 7 / 8 частку квартири, оскільки він виріс у ній та вона має для нього велике значення як пам`ять про батьків, однак брат відповіді не надав та звернувся до суду з даним позовом. Окрім того вартість 1 /8 частини квартири більша ніж позивач поклав на депозит суду, оскільки змінився курс долала США, тому вартість не відповідає ринковій вартості квартири. З огляду на зазначене просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Стороною позивача відповідь на відзив не надавалась. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Примаков К.О. в судовому засіданні 17 03 2023 року позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 17 03 2023 року проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на обставини які викладені у відзиві, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Надалі 09 05 2023 та 29 05 2023 відповідач [PERSON] до суду не з"явився, заяв про розгляд справи у його відсутність чи відкладення справи слуханням не надав. Враховуючи , що його позиція по справі була вислухана в судовому засіданні 17 03 2023 року, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справ, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що згідно Договору купівлі продажу від 23 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С., зареєстрованого в реєстрі за №913, позивач [PERSON] , та його матір [PERSON] , набули у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 47,4 кв.м. Згідно до вказаного договору, позивач [PERSON] , став власником 3 / 4 частини вказаної квартири, а [PERSON] стала власником 1 / 4 частини вказаної квартири. Продавцем зазначеної квартири зазначений відповідач по справі - [PERSON] . Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису №1768017. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після її смерті спадщину прийняли сини: [PERSON] та [PERSON] , яким 08 лютого 2021 року, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Чорна О.С. видала свідоцтво про право на спадщину за законом, на 1/8 частини квартири [ADDRESS] , кожному. Таким чином позивач [PERSON] , в сумі є власником 7 / 8 частини квартири [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником 1 / 8 частини квартири [ADDRESS] . Позивачем суду надана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно до якої відповідач по справі [PERSON] має інше житло, є власником іншої трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира набута [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С. Згідно до висновку судово-будівельної експертизи №05/22 від 23.02.2022 року: середньо ринкова вартість квартири [ADDRESS] , складає 520 561.00 грн.; Ринкова вартість 1 / 8 частини квартири [ADDRESS] , складає 65 070.00 грн., Виділення 1 / 8 частини квартирі в натурі з дотримання будівельних норм - не можливе, отже квартира є неподільною річчю. Позивачем по справі [PERSON] покладено на депозитний рахунок суду 65 070.00 грн., яка відповідає вартість 1 / 8 частини квартири, що підтверджується квитанцією 0.0.2587100465.1 від 23.06.2022 року. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 та 2 ст. 76 ЦПК України, 1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 12 та 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В частині 4 ст. 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином законодавство покладає на сторони зобов`язання що до доведення обставин на які посилаються сторони, а також повідомляє про ризики настання наслідків пов`язаних із вчиненням чи невчиненням сторонами процесуальних дій. У відповідності до ст. 365 ЦК України: 1. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. 2. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) зазначено, що: «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України та вказано, що «припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, робиться в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку». Аналогічна позиція зазначена і в Постанові Верховного суду від 29.01.2021 року по справі справа № 629/511/17. За таких підстав суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки частка у спільній сумісній власності відповідача [PERSON] є незначною (1/8 частина) та відповідно до висновку експерта №05/22 від 23.02.2022 року не може бути виділена в натурі. Спільне володіння та користування квартирою є неможливим, оскільки між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини, про що обидві сторони підтвердили в залі судового засідання. Стосунки погіршилися з приводу розподілу спадщини. Припинення права власності на 1/8 частину квартири не завдасть істотної шкоди відповідачу та членам його сім`ї, оскільки відповідач має своє житло за адресою [ADDRESS] , яке належить йому на праві приватної власності. У спірній квартирі відповідач не зареєстрований та не проживає, обов`язку по утриманню квартири та оплати комунальних платежів участі не приймає. Позивачем по справі [PERSON] покладено на депозитний рахунок 65070.00 грн., що відповідає ринковій вартості 1 / 8 часки квартири. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позбавлення його права власності на 1 / 8 частину квартири, завдасть йому істотної шкоди у зв`язку з тим, що квартира йому важлива, як пам`ять про батьків, оскільки він виріс у вказаній квартирі, суд не бере до уваги, так як [PERSON] 23 липня 2013 року продав квартиру позивачу та своїй матері, та суд вважає що зазначена обставина не підтверджує завдання істотної шкоди відповідачу. Доводи відповідача [PERSON] , про те, що ринкова вартість 1 / 8 частини квартири більша ніж 65070.00 грн., сума яку поклав позивач на депозитний рахунок, суд також не бере до уваги, так як вартість 1 / 8 частини квартири визначена висновком експерта. Відповідач по справі не скористався своїм правом надати суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ринкова вартість квартири більша. Відповідно до висновків Верховного Суду, зроблених у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц (провадження № 61-8926св18), та у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 263/12763/15-ц (провадження № 61-22089св18), від 13 травня 2019 року у справі № 638/1962/17 (провадження № 61-25286св18), від 28 серпня 2019 року у справі № 359/247/15-ц (провадження № 61-31962св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 316/1521/15-ц (провадження № 61-20625св18) та від 17 жовтня 2019 року у справі № 707/2133/15-ц (провадження № 61-38433св18), основним завданням суду є вирішення конфлікту, тобто здійснення судом своєї базової функції - ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. та 6000,00 грн. за проведення експертизи, що підлягає стягненню з відповідача на його користь. Вимога про відшкодування судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не подано доказів того, що на момент звернення до суду ним фактично були понесені витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved