Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.12.2018 року. Від спільного подружнього життя в них народився син: [PERSON] , [INFO] . На підставі Судового наказу від 06.11.2018 року, виданого Дружківським міським судом Донецької області, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу припинення сімейних відносин із відповідачем, дитина, проживає разом з матір`ю. В травні 2020 року, органом опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації було надано висновок, щодо встановлення порядку побачення з батьком [PERSON] , малолітньої дитини, [PERSON] , який відповідач систематично порушує. Позивачка вважає, що Відповідач користуючись своїми батьківськими правами припускається до їх зловживання, і шкодить інтересам дитини. [PERSON] не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має постійний дохід, є вланицею частки житлового будинку, в якому створено всі умови для дитини. Вважає, що враховуючи викладені в позовній заяві обставини, відсутні перешкоди, які б заважали їй виховувати сина, та за яких дитина не може проживати з матір`ю. Разом з тим, між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, тому позивачка провить визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Відповідач [PERSON] , надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що позивачка в позові не доводить належними та допустимими доказами, що він, як батько, своїми діями шкодить розвитку вина або належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Зазначає, що не зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, має постійний дохід, є власником житлового будинку, в якому є окрема кімната обладнана для дитини відповідного віку. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01.09.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29.10.2021 року підготовче провадження закрито справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03.11.2021 року задоволено самовідвід судді Панової Т.Л. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 10.11.2021 року цивільну справу прийнято до провадження судді Грубника О.М. призначено судовий розгляд. Сторони в судове засідання не з`явились про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач заперечує проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дружківської міської ради, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про розгляд справи без представника третьої особи, при прийнятті рішення просить взяти до уваги висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дружківської міської ради від 12.05.2023 №01-16/782 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та визначення способу участі [PERSON] у вихованні сина. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що з 21.02.2015 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] .(а.с.17) Шлюб було розірвано рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.12.2018 року. (а.с.18) Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] .(а.с.16) Судовим наказом Дружківського міського суду від 06.11.2018 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання спільного сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів до досягнення дитиною повноліття.(а.с.19) Висновком органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації щодо встановлення порядку побачення з батьком [PERSON] , [INFO] , малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від 28.05.2020 року Визначено способи участі батька побачення з дитиною три дні на тиждень: середа з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, п`ятниця з 16 години 00 хвилин до суботи 20 години 00 хвилин, рекомендовано батькам домовлятись в телефонному режимі про місце та час побачення з дитиною. (а.с.33) Відповідно до акту обстеження житлових умов сім`ї [PERSON] , яка зареєстрована та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] , комісією в складі старости села Кіндратівка, інспектором виконавчого комітету Дружківської міської ради проведено обстеження матеріального становища і житлових та побутових умов сім`ї [PERSON] та встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] в будинку який належить [PERSON] та її батьку [PERSON] в с. Кіндратівка. (а.с.34) Право власності [PERSON] та [PERSON] на будинок [ADDRESS] , підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку Серія АЕК №370155, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Серія СВС №463286 та договором дарування частини житлового будинку Серія ВВЕ №823670. (а.с.35-37) Відповідно до Довідки №05/25-130, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» у м.Костянтинівка від 07.06.2021 р. [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.(а.с.30) Відповідно до Довідки виданої Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Слов`янськ» №3, [PERSON] не знаходиться під наглядом у лікаря психіатра.(а.с.31) Відповідно до характеристики від 01.06.2021 старости Кіндратівського старостинського округу О.О.Зуб, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Разом із нею проживає її син [PERSON] , який перебуває на її утриманні. В селі [PERSON] за час проживання зарекомендувала себе з позитивного боку, знаходиться в дружніх стосунках з сусідами, конфліктів не мала, в рукоприкладству, недоброзичливій поведінці по відношенню до близьких або інших осіб не була помічена, спиртні напої не вживає, офіційно працевлаштована. Дитина виховується за всіма правилами морально-етичних норм поведінки. [PERSON] докладає зі свого боку максимум зусиль і фінансових засобів для всебічного розвитку сина, у насильству по відношенню до сина не помічена. Зазначену в характеристиці інформацію, своїми підписами підтверджують мешканці сул. Сонячна, с.Кіндратівка.(а.с.28) Згідно Характеристики на робітника, [PERSON] на роботі також характеризується з позитивної сторони.(а.с.29) Відповідно до психолого-педагогічної характеристики дитини-дошкільника від 04.06.2021 р. та педагогічної характеристики з ДНЗ №35 «Лелека» [PERSON] , [INFO] розвинений згідно віку, корекції поведінки не вимагає.(а.с.23,24) Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстави для відхилення висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дружківської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , та визначення способу участі [PERSON] у вихованні сина у суду відсутні, позаяк вказаний висновок був підготовлений на підставі повно та всебічно досліджених наданих органу опіки та піклування документів. Натомість, відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували висновки, яких дійшов органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дружківської міської ради. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові, прийнятій 28 жовтня 2020 року у цивільній справі №241/47/19, провадження №61-5726св20. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка забезпечує дитину всім необхідним для розвитку та відпочинку, матір самостійно займається вихованням дитини, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створює належні умови для життя. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, як це закріплено вимогами частин 5, 6 статті 81 ЦПК України. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89 ЦПК України). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), як це визначено правилами частини 3 статті 89 ЦПК України. Отже, у контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, ураховуючи висновок органу опіки і піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матір`ю, а також створення останнім належних умов для проживання, виховання та матеріального забезпечення дитини, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] , що відповідатиме найкращим інтересам дитини та визначити наступний спосіб участі батька [PERSON] у вихованні сина : щосереди з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, першого та третього тижня місяця з 16 години 00 хвилин п`ятниці до 20 години 00 хвилин суботи, другого та четвертого тижня місяця з 6 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі. Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Враховуючи, що позивачкою при зверненні до суду із позовною було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп., а також те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , а тому на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути витрати у виді сплаченого судового збору. У відповідності д ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved