Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

у лютому 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Болградського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив витребувати у відповідача автомобіль Daewoo Lanos 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] шляхом їх вилучення та повернення власнику [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] він є власником зазначеного автомобіля. На підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Болградського нотаріального округу Агбун М.І. за реєстром № 8059 від 08.12.2011 року, позивач передав цей автомобіль у користування відповідачу [PERSON] строком на 10 років. та останній до теперішнього часу користується автомобілем. За вказаний період [PERSON] на автомобілі позивача неодноразово скоював адміністративні правопорушення, за які позивач вимушений нести адміністративну відповідальність. Позивач пропонував відповідачу подати заяву про внесення відомостей про відповідача як належного користувача спірного автомобіля до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, але відповідач відмовився. У задоволенні звернення позивача до компетентних органів з цього ж питання було відмовлено. Нотаріально посвідченою заявою від 25.08.2020 року позивач скасував довіреність від 08.12.2011 року. Позивач зазначає, що представництво за довіреністю припинено шляхом її скасування, а тому відповідач [PERSON] зобов`язаний повернути йому спірний автомобіль. Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про витребування автомобілю було передано за підсудністю до Саратського районного суду Одеської області (т.1 а.с. 19). Ухвалою Саратського районного суду від 09 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (т.1 .а.с 37). Відповідач [PERSON] 17 червня 2021 року надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. Послався на те, що [PERSON] в Інтернеті надав об`яву про продаж автомобіля. Відповідач приїхав до м. Болград, де домовився з позивачем про купівлю-продаж спірного автомобіля за 6000 доларів США. Після чого за пропозицією [PERSON] вони пішли до нотаріуса, де позивач оформив довіреність на ім`я [PERSON] , який сплатив позивачу 6000 доларів США. Позивач передав відповідачу ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію. Автомобілем відповідач користувався приблизно 2-2,5 роки, а потім на підставі довіреності продав автомобіль іншій особі, прізвище якої не пам`ятає (т.1 а.с. 68-70). 06 липня 2021 року представник позивача адвокат Янковська О.П. надала до суду відповідь на відзив, в який зазначила, що [PERSON] не надав суду допустимих та належних доказів щодо передоручення іншій особі спірного автомобілю (т.1 а.с. 89). Ухвалою суду від 17 червня 2021 року накладено арешт на автомобіль марки Daewoo Lanos, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с.84). Ухвалою суду від 14 червня 2022 року витребувано у Територіальному сервісному центрі МВС 5145 інформацію про реєстрацію (перереєстрацію, зняття з обліку) автомобіля марки Daewoo Lanos 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с.234). Ухвалою суду від 13 липня 2022 року за клопотанням представника позивача витребувано у Територіальному сервісному центрі МВС № 5142 копію документів (договору-купівлі продажу та інших документів), які слугували підставою для перереєстрації автомобіля марки Daewoo модель Lanos TF69Y, номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску на громадянина [PERSON] , [INFO] . За клопотанням представника позивача [PERSON] залучено до участі у справі як співвідповідача (т.2 а.с. 8-9). У судовому засіданні представник позивача адвокат Янковська О.П. позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Про день, час та місце проведення судових засідань 19.04.2023 року та 18.05.2023 року, представник позивача була повідомлена належним чином, проте до суду не з`явилась (т.2 а.с 175, 197). Позивач [PERSON] про день, час та місце судових засідань неодноразово був повідомлений належним чином (т.2 а.с. 119, 165, 177, 200, 208), проте у судові засідання жодного разу не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (т.1 а.с.160). У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Парапір М.П. позов не визнали, з підстав, викладених у відзиві. Відповідачу [PERSON] судові повістки неодноразово надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але повертались з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 2 а.с.64-65, 102-103, 120-121, 144-145, 166-167, 206-207). У відповідності до пункту 4 частини 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Вислухавши представника позивача адвоката Янковську О.П., відповідача [PERSON] та його представника адвоката Парапіра М.П., дослідивши та оцінивши докази суд приходить до наступних висновків. Довідка Територіального сервісного центру МВС № 5151 Регіонального сервісного центру ТСЦ МВС в Одеській області від 15.05.2021 за № К-17 підтверджує, що згідно з ЄДР ТЗ МВС України станом на 15.05.2021 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб Daewoo Lanos, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , дата реєстрації 20.04.2010 (т. 1 а.с.73). За клопотанням представника позивача судом було витребувано довіреність від 08.12.2011 року, яка посвідчена Агбун М.І., приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрована в реєстрі за № 8059 (т.1 а.с.183). Згідно цієї довіреності [PERSON] передав [PERSON] терміном на десять років, строком до 08.12.2021 року, право розпоряджатися: з правом керування та тимчасового виїзду за кордон, зняти з обліку в органах ДАІ, здавати в оренду, продати у встановленому законом порядку, заставляти в забезпечення своїх зобов`язань, з правом проходження техогляду, належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого м. Болград 6 РЕВ ДАІ УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 20.04.2010 року, автомобілем марки DAEWOO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , Тип легковий седан, реєстраційний № [NUMBER] . Для цього надав право подавати від свого імені заяви у відповідні установи, отримувати необхідні довідки та документи, укладати усі передбачені чинним законодавством угоди, підписати договір купівлі-продажу, застави, оренди, одержати гроші які йому належатимуть, розписуватися за нього, подавати від свого імені будь-які заяви тощо. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам (т.1 а.с.183). Сторони не заперечують, що у цей же день автомобіль був переданий відповідачу [PERSON] . Постановою серії 1АВ № 01108711 від 14.11.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що 14.11.2020 року о 13 годині 38 хвилин за адресою М-05 Київ-Одеса 15-740 зафіксовано транспортний засіб DAEWOO LANOS реєстраційний № [NUMBER] . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України (т.1 а.с. 11). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.05.2021 року адміністративний позов [PERSON] задоволено. Постанову інспектора Департаменту патрульної поліції м. Києва серії 1 АВ № 01108711 від 14.11.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Рішення набрало законної сили 23.07.2021 року (т.1 а.с.171-173). Постановою серії 1АВ № 00335781 від 21.06.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що 21.06.2020 року о 17 годині 09 хвилин за адресою М05 Київ-Одеса 15-740 зафіксовано транспортний засіб DAEWOO LANOS реєстраційний № [NUMBER] . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушила п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України (т.1 а.с. 12). Рішенням Болградського районного суду від 19 серпня 2020 року адміністративний позов [PERSON] було задоволено, постанову серії 1АВ № 00335781 від 21.06.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито (т.1 а.с. 161-165). Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року задоволено апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 серпня 2020 року скасовано (т.1 а.с. 168-170). 22.08.2020 року [PERSON] звернувся до ТСЦ МВС № 5151 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) із заявою, в якій повідомив, що згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Болградського районного округу Агбун М.І. від 2011 року він передав керування та всі права на автомобіль марки Daewoo Lanos, д/н [NUMBER] [PERSON] . Просив внести [PERSON] як належного користувача його автомобілем Daewoo Lanos, д/н [NUMBER] до Єдиного реєстру ТЗ (т.1 а.с.7). Листом ТСЦ МВС № 5151 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) від 22 серпня 2020 року за вих.№ К-18, позивачу відмовлено у внесенні відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів на підставі підпунктів 1,7 пункту 22 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1197 від 14 листопада 2018 року (т.1 а.с. 7- зворот). 25 серпня 2020 року [PERSON] подав заяву, посвідчену Агбун М.І. приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий № 1729, якою скасував довіреність на ім`я [PERSON] на розпорядження автомобілем марки DAEWOO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , посвідчену Агбун М.І. приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 08.12.2011 року, за реєстровим № 8059. Одночасно він повідомив, що ним виконані вимоги ч.2 ст.249 ЦК України щодо повідомлення представника про скасування ним цієї довіреності (т. 1 а.с.6). 26.11.2020 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з заявою, в якій просив сплатити штраф за квитанціями, які він надсилає; звернутися до ТСЦ з заявою про внесення відповідача як належного користувача автомобіля DAEWOO LANOS реєстраційний № [NUMBER] , у випадку незгоди на внесення [PERSON] як належного користувача до Реєстру транспортних засобів, просив повернути йому автомобіль до 10.12.2020 року (т.1 а.с 9). За заявою [PERSON] уповноваженою особою Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області 06.01.2021 було внесено до ЄРДР за № 12021165270000003 відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 356 КК України (т.1 а.с.8, 10). На виконання ухвали Саратського районного суду від 24 березня 2021 року, Територіальний сервісний центр МВС № 5145 Регіонального сервісного центру ГСЦ в Одеській області від 21 червня 2022 року за № 31/15/5145-182, надав інформацію згідно ЄДР ТЗ МВС станом на 21.06.2021 року щодо реєстрації, перереєстрації транспортного засобу марки Daewoo Lanos 2007 року випуску, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER] державний реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: 20 квітня 2010 року вищевказаний транспортний засіб було вперше зареєстровано за громадянином [PERSON] . [INFO] ; 24 червня 2021 року транспортний засіб перереєстровано у ТСЦ 5142 м.Одеса на громадянина [PERSON] , [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу укладеного у СГ (т.1 а.с. 247). На виконання ухвали Саратського районного суду про витребування доказів Територіальний сервісний центр 5142 Регіонального сервісного центру ГСЦ в Одеській області 15 листопада 2022 року надав копії документів, які стали підставою перереєстрації 24.06.2021 транспортного засобу Daewoo Lanos 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , на громадянина [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с. 71- 83). З наданих документів вбачається, що за договором комісії № 2279 від 15.06.2021 року, який укладено між ПП "Максі авто", надалі "Комісіонер", з одного боку, та [PERSON] , надалі "Комітент", з другого боку, паспорт [NUMBER] , виданий 07.08.2001 р. Болградським РВ УМВС України, сторони уклали договір про нижченаведене: Комісіонер зобов`язався за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені договір відчуження транспортного засобу марки DAEWOO LANOS TF69Y, зеленого кольору, VIN, № кузова (шасі, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником 20.04.2010 року за ціною 10000 гривень (т.2 а.с.77-78). Відповідно до акту оцінки транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 15.06.2021 року на підставі договору комісії № 2279 проведено оцінку комплектності та оцінку транспортного засобу DAEWOO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , VIN [NUMBER] , двигун [NUMBER] , транспортний засіб є технічно справним, ціна транспортного засобу 10000 гривень, винагорода комісіонера 50 гривень, комітенту 9950 грн. (а.с.79). За договором купівлі-продажу від 16.06.2021 року суб`єкт господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ПП "МАКСІ АВТО" у відповідності до п.8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998р. та на підставі укладеного з власником договору комісії № 2279, надалі Продавець, та [PERSON] (Покупець) уклали договір про таке: Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засіб DAEWOO модель LANOS TF69Y, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Ціна транспортного засобу складає 10000 гривень, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання (т.2 а.с.74-75). За заявою [PERSON] № 300006267 від 24.06.2021 р. ТСЦ 5142 здійснена перереєстрація ТЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, зеленого кольору, VIN [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , двигун [NUMBER] , рік випуску 2007 на нового власника за договором купівлі-продажу (СГ) № 2279 від 16.06.2021 року - [PERSON] . Видано реєстраційний номер [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] (т.2 а.с.72). Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1 ст.175 ЦПК у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. Відповідно до п. 4 частини 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За частиною 1 ст.319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до с.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 ( в редакції Постанови КМ № 1273 від 16.12.2020), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; З огляду на вищезазначене договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання є документами, що підтверджують укладення правочину щодо переходу права власності на спірний автомобіль та тягне за собою зміну його власника. Суд встановив, що відповідач [PERSON] придбав спірний автомобіль за договором купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є суб`єкт господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу, визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору комісії не є предметом позову у даній справі. Відомостей про те, що у судовому порядку зазначені правочини визнано недійсними, матеріали справи не містять, тому відсутні підстави для застосування наслідків недійсності правочину. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 183/7765/15 (провадження № 61-18542св19) міститься правовий висновок, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Подібний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 752/22080/16 (провадження № 61-12256св19), відповідно до якого спосіб захисту прав у вигляді витребування майна, придбаного за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, застосовується у випадку відсутності між сторонами договірних відносин. У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15 зроблено висновок, що "витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. До того ж одна з умов застосування віндикаційного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів". У звязку з чим, у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] належить відмовити. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказано, що "застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Позивачем не надано доказів щодо знаходження спірного автомобіля безпосередньо у відповідача [PERSON] на момент розгляду справи в суді, тому позовні вимоги до зазначеного відповідача також не підлягають задоволенню. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed