Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] 03 січня 2023 року звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, у якій зазначила, що вона є матір`ю відповідача. Вона є особою похилого віку. За станом здоров`я потребує піклування та допомоги. Донька такої допомоги не надає, хоча і має таку фізичну і матеріальну можливість, так як є повнолітньою, працездатною. Більше того, незважаючи на її неодноразові прохання допомагати відмовляється. Тим самим вона ставить її у скрутне матеріальне та фізичне становище. На протязі багатьох років вона матеріально підтримувала доньку. Працювала за кордоном, а до 2000 року проживала в будинку [ADDRESS] . Цей будинок вони надбали з чоловіком [PERSON] і який відповідач успадкувала від батька. Вона від своєї частки спадщини не відмовлялась. З грудня 2022року, коли попросила доньку, щоб у неї було своє місто у цьому будинку, та відмовила, від чого вона вимушена була забрати свої речі. Має ряд хронічних захворювань. Інших доходів окрім пенсії не має, тому прохає стягнути із доньки аліменти на її користь у розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 від прожиткового мінімуму. Ухвалою суду від 19.01.2023 було відкрите спрощене позовне провадження у зазначеній справі. Під час судового засіданні 03.03.2023 р. протокольною ухвалою прийняте рішення про перехід до розгляду позову в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.03.2023 справу було призначено до розгляду по суті, залучено як третю особу іншу доньку позивача - [PERSON] , вжито заходи по витребуванню доказів. Відповідач скориставшись своїм правом 07.02.2023 на адресу суду надіслала відзив у якому повністю заперечила проти заявленого позову. Зазначила, що на даний час дійсно має досить складні стосунки зі своєю матір`ю, яка весь час безпідставно висуває до неї безліч різних претензій та вимог, має сварливий характер, весь час провокує її та членів родини на сварки. Тому її відносини з матір`ю є вкрай складні та неприязні. Так, її мати працює як на території України, так і за кордоном техробітником або доглядачем людей похилого віку. За виконання вказаних робіт її мати окрім пенсії додатково отримує значні суми доходів, що дають їй можливість жити безбідно та навіть їздити відпочивати на море, купувати квартири, мати власні значні заощадження на банківських рахунках. Так, позивачка по справі має на даний час відкритий у Приватбанку власний депозитний рахунок, на якому зберігаються зароблені нею за кордоном кошти, а це досить значна сума, яка обраховується у декілька сотень тисяч гривень. При цьому, щомісяця її мати отримує від Приватбанку відсотки за вкладом, які використовує для власних потреб і ці додаткові кошти без урахування її пенсії надають їй можливість жити безбідно та не потребувати сторонньої допомоги. Ця обставина доводить, що позивачка не потребує матеріальної допомоги від однієї із своїх доньок. Позивач за рахунок зароблених за кордоном коштів купила собі у 2021 р. у власність квартиру [ADDRESS] . Вказана обставина свідчить про те, що вона заробляє кошти окрім отримання державної пенсії та є заможною людиною, а отже не потребує матеріальної допомоги від своїх дітей. Позивач починаючи з 2005 року по червень 2021 року працювала техпрацівником та доглядала людей похилого віку в місті москва, (російська федерація) та у підмосков`ї, де щомісяця отримувала заробітну плату в розмірі - 15000 гривень. Маючи чималі доходи та отримуючи великі розміри заробітних плат вона у серпні 2021 року з`їздила на відпочинок на море в місто Бердянськ. В жовтні 2021 року позивачка по цій справі їздила на роботу в місто Суми, де доглядала за чоловіком. За цю роботу отримувала оплату у розмірі 10000 гривень щомісяця. Потім, 25 червня 2022 року вона поїхала на роботу вже в Республіку Польща, село Хлебіце, де також доглядала літню жінку, за що також отримувала заробітну плату у розмірі 700 євро на місяць. Щодо наявної можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу своїй матері, вказує на те, що має слабке здоров`я. Крім цього, вона не має фінансової можливості надавати своїй біологічній матері матеріальної допомоги, оскільки отримує на даний час лише мінімальний розмір заробітної плати, та має свої власні зобов`язання вже перед своїми дітьми. Так, на її утриманні знаходяться дві доньки [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Її старша донька [PERSON] вступила до вищого навчального закладу на платній основі. Нею 19 липня 2019 року в інтересах своєї доньки було укладено договір про надання освітніх послуг з Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого, відповідно до якого вона має зобов`язання здійснювати оплату навчального закладу на загальну суму - 108600 гривень за весь період навчання, тобто по 27150 гривень щороку. Для неї це величезне боргове зобов`язання. Позивач не має право на отримання аліментів на своє утримання, оскільки вона отримує пенсію у розмірі -2889,30 грн., в той же час прожитковий мінімум для непрацездатної особи становить на даний час лише - 2093 гривні, тобто її пенсія є значно вищою ніж офіційно встановлений прожитковий мінімум, отримала у спадок після смерті своїх батьків житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Даний житловий будинок позивачка має можливість задавати в оренду (найм) та отримувати за це орендну плату у розмірі 3000 гривень на місяць. Крім цього, позивачка по цій справі хоч і перебуває на пенсії, але до цього часу продовжує працювати за кордоном надаючи послуги по догляду людей похилого віку, за що отримує велику заробітну плату в іноземній валюті, якої було достатню для придбання собі у власність у 2021 році власної квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали повністю. Прохали повністю задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав викладених у відзиві. Третя особа заявила про незгоду із заявленими вимогами. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони є рідними матір`ю та донькою (а.с. 3, 4, 8, 24) Позивач [PERSON] є пенсіонером, розмір ї пенсії у другій половині 2022 року становив 2889,70 грн. (а.с. 5) У 2016 році позивач проводила дослідження поперекового відділу хребта у ході проведення якого було виявлено ознаки остеохондрозу, спондильоз, спондилоартроз, відносний дегенеративний стеноз. При обстеженні кісток тазу встановлено початкові прояви двохстороннього кокс артрозу (а.с. 6, 7) Згідно з виписки по картковому рахунку позивача у АТ КБ «ПриватБанк» за період із 01.01.2018 по 22.09.2021 остання мала як цільові у вигляді пенсії, так і нецільові надходження на рахунок, а також несла відповідні витрати шляхом зняття готівки через банкомати, здійснення переказів, магазини + Інтернет. (а.с. 9 - 11) Із наданих стороною захисту доказів встановлено, що відповідач [PERSON] наразі зареєстрована мешкає у будинку про [ADDRESS] разом із чоловіком та двома доньками [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . (а.с. 38) Відповідач [PERSON] працює в ПСП Агрофірма «Піонер» на посаді пекаря, її заробіток за 2022 рік становив 102415 гривень 44 копійки. Згідно довідки виданої у Чупахівській селищній раді [PERSON] має захворювання: поперечний остеохондроз, дисцирегулятивна енцерелопатія 1-2 стадії та вертебробазилярною недостатністю, хронічний холецистит в стадії ремісії, хронічний пієлоніфрит в стадії ремісії, хронічний алергічний риніт, полінейропатія нижніх кінцівок. (а.с. 42) [PERSON] 19 липня 2019 року в інтересах своєї доньки [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого, відповідно до якого вона має зобов`язання здійснювати оплату навчального закладу на загальну суму - 108600 гривень за весь період навчання, тобто по 27150 гривень щороку. Також вона несе витрати на проживання доньки у гуртожитку. (а.с. 43-45) Позивач зверталась 12.12.2022 р. до поліції з приводу того, що її донька [PERSON] не повертає грошові кошти на загальну суму близько 10000 доларів США, які їй та надавала коли працювала за кордоном починаючи із 1999 року. Подальшу перевірку за даним фактом було припинено. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 19.01.2022 набула у власність квартиру [ADDRESS] . (а.с. 62-64) Згідно довідки наданої головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України у період із 07.03.2018 по 01.01.2023 позивач [PERSON] неодноразово перетинала Державний кордон України (а.с. 87) Позивач [PERSON] має у власності земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] , та у її володінні перебуває господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 86, 100-103) Згідно наданих позивачкою копій договорів банківського вкладу, остання станом на 2020 рік мала депозитний вклад у АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 184431,95 грн. Як стверджує, наразі сума банківського вкладу є меншою та становить близько 100000 грн. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Враховуючи наведене, суд погоджується із тим, що позивачка [PERSON] у правовому розумінні є непрацездатною особою в силу свого віку, оскільки такий висновок відповідає вимогам закону. Крім цього, судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати свою непрацездатну матір, а саме фактів позбавлення позивачки батьківських прав, ухилення від виконання материнських обов`язків щодо своєї дочки - відповідачки у справі. В свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження (ч. 3 ст. 4 вказаного Закону). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність становить 2093 гривні. Таким чином, позивачка отримує пенсію у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Натомість, положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів із дітей на утримання непрацездатних батьків. Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Розмір аліментів на батьків визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. До уваги береться матеріальний та сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: дітей, дружини, чоловіка, а також своїх батьків. Також, до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід тощо. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача та надані нею докази про неможливість надавати допомогу матері через неналежним майновий стан та стан здоров`я, адже, як зазначено вище, обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Проте, на переконання суду, і позивачка [PERSON] не надала належних та допустимих доказів про те, що її матеріальне становище є настільки скрутним, що створює необхідність у сторонній, примусовій допомозі від дочки. Навпаки, суду надані докази того, що позивач перебуваючи у пенсійному віці працювала на заробітках за межами України і за отриманий дохід придбала квартиру у м. Охтирці, в якій наразі не мешкає. Має успадковане господарство та ще одну земельну ділянку, які використовує для городництва. Як сама визнала у судовому засіданні, наразі має депозит у банку в сумі близько 100000 грн. Наразі позивач мешкає у громадян в одному із сусідніх сіл, яким допомагає по господарству. На переконання суду, під час розгляду даної справи не знайшов свого підтвердження той факт, що, враховуючи вік позивачки, її матеріальне забезпечення та стан здоров`я, вона потребує матеріальної допомоги у відповідній сумі. Тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Відмовляючи у позові суд також бере до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати батьків покладається на усіх дітей, тоді як [PERSON] до іншої доньки [PERSON] із позовом не зверталась. На переконання суду позивач звернулась із позовом виключно до однієї із повнолітніх дочок через наявність конфлікту з приводу неможливості спільного проживання у будинку за місцем мешкання відповідача, що не виключає її права на звернення до суду з метою захисту порушеного права у інший спосіб за наявності на те законних підстав. Встановлено, що відповідачем були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 05.08.2022 р. (а.с. 58 т. 1), квитанцією про оплату в сумі 14000 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Стороною відповідача надана квитанція та акт виконаних робіт під час останнього судового засідання. Таким чином, стороною відповідача були дотримані вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: dismissed