Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що 26.12.2022 року Пирятинським районним судом винесено ухвалу в цивільній справі №544/1796/22 в якій вказано, щодо відмови у відкритті провадження по справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Хорольський ВДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Така відмова ґрунтується на наявності спору про право, яке виключає можливість розгляду справи в окремому провадженні. Враховуючи це заява має бути подана та розглянута в позовному провадженні. По суті справи: Позивач, [PERSON] , доводиться внучатим племінником [PERSON] , 1913 року народження, який помер [INFO] у селищі Вищий Булатець Лубенського району Полтавської області. Восени 2021 року Позивача розшукали представники аграрної фірми, яка орендує та обробляє земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району та повідомили йому, що він являється спадкоємцем [PERSON] . Позивача звернувся до сільської ради для уточнення інформації, та переконавшись що це дійсно правда, почав збирати документи необхідні для вступу в спадщину. Проте з`ясувалося, що є цілий ряд причин через які він не може оформити спадщину. Звернутися до нотаріуса Позивач не може через відсутність документів необхідних для заведення спадкової справи, а саме свідоцтва про смерть [PERSON] та заповіту. З метою отримання повторного свідоцтва про смерть звернулися до Хорольського відділу ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області та надали необхідний пакет документів, в тому числі і копію заповіту [PERSON] від 22.07.1997 року, засвідченого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Пирятинського району. Працівник ДРАЦС ознайомившись із документами пояснила, що видати повторне свідоцтво вони не можуть, так як в електронному Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , проте є відомості про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачу рекомендовано дозбирати ще деякі документи, які можуть бути необхідними для розгляду заяви по суті, та у зв`язку нововведеннями у законодавстві та військовим станом звернутися до Пирятинського відділу ДРАЦС, за місцем реєстрації Позивача. Для з`ясування обставин позивачем було зроблено запит до Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів. Дирекцією будинку-інтернату було надано копію Свідоцтва про смерть [PERSON] (Додаток № ) та довідку від 17.12.2021 р. про те, що [PERSON] , [INFO] проживав в Вишняківському будинку-інтернату на постійному проживанні та державному утриманні з 21 серпня 1997 року по день смерті [INFO] (Додат. № 7). Для з`ясування правильного написання прізвища, імені та по батькові померлого, було також зроблено запит про народження [PERSON] [INFO] , уродженця с. Білоцерківці Лохвицького повіту Полтавської губернії, до Державного архіву Полтавської області. В архівній довідці зазначалося, що у метричній книзі для запису народжених парафіян Георгіївської православної церкви с. Білоцерківці Лохвицького повіту Полтавської губернії за 1913 рік під порядковим номером 18 значиться народжений та хрещений [INFO] [PERSON] , батьки: селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON] (Додат. № 6). З наявними документами звернулися до Пирятинського відділу ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області із заявою про внесення змін до актового запису про смерть №105 від 14.10.1997 року, складеного виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області на [PERSON]. На підставі аналізу наданих позивачем та його представником документів та виявлених в них розбіжностях начальником Пирятинського відділу ДРАЦС було складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (Додат. №2). Розбіжності було виявлено: у написанні прізвища - в актовому записі про народження прізвище [PERSON], а в актовому записі про смерть прізвище « [PERSON] »; у написанні імені - в актовому записі про народження ім`я « [PERSON]», а в актовому записі про смерть ім`я « [PERSON]», (у довідці будинку-інтернату, у заповіті, довідці відділу соціального захисту населення Пирятинської РДА та інших документах зазначено ім`я « [PERSON]»); у даті народження - в актовому записі про народження дата народження «[INFO]», в актовому записі про смерть дата народження «[INFO]», (у довідці будинку-інтернату, у довідці відділу соціального захисту населення Пирятинської РДА та інших документах датою народження зазначено «[INFO]») . Відповідно п.2.15.9 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. №96/5 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки(перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості), Пирятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лубенського району Полтавської області не може виправити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», у зв`язку із значними розбіжностями у документах, а також з достовірністю встановити тотожність особи, та що в актовому записі допущена помилка Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. [PERSON] народився та прожив все життя в селі Білоцерківці Пирятинського району. Проживав одиноко, своєї родини не мав. Зважаючи на літній вік потребував стороннього догляду, умови проживання мав незадовільні, самостійно обслуговувати себе йому вже було важко. Тому літом 1997 року [PERSON] вирішив поїхати жити до будинку-інтернату для літніх людей. Сільська рада підготувала всі необхідні документи і 21 серпня 1997 року [PERSON] переїхав до Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів де і проживав до дня своєї смерті. [INFO] [PERSON] помер, перебуваючи в гостях в с. Вищий Булатець Лубенського району. Працівниця Вишняківського будинку-інтернату підготувала документи про смерть утриманця інтернату для подачі їх до Вишняківської сільської ради Хорольського району з метою оформлення свідоцтво про смерть. Під час підготовки документів секретарем сільської ради було допущено помилки та видано свідоцтво про смерть громадянина [PERSON] . Хоча відповідно до копій документів, які підготовлювала Білоцерківська сільська рада на відправку громадянина до будинку-інтернату у липні 1997 року, довідки виданої Вишняківським будинком-інтернатом та інших документів до Вишняківського будинку-інтернату був направлений та прийнятий [PERSON] . Ним же, [PERSON] , 22 липня 1997 року було складено заповіт, який завірила секретар Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Зазначені помилки в актовому записі про смерть [PERSON] порушують права Позивача внаслідок чого, у останньої виникають труднощі з оформленням спадкових прав, а відтак, породжує для нього юридичні наслідки. Зважаючи на те, що вказаний актовий запис є первинним документом, що позбавляє Позивача іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення такої помилки можливе лише у судовому порядку, шляхом встановлення помилок в Актовому записі та зобов`язання відділу ДАЦС внести зміни до актового запису. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. За таких обставин, вважаємо, що заявлені вимоги, є обґрунтованими. 07.02.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 09.03.2023 року замінено первісного відповідача Хорольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції на належного Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області та залучено до участі у справі № 548/234/23 в якості третьої особи: Хорольсьий районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( адреса знаходження: вул. Незалежності, 21 А м. Хорол Лубенського району Полтавської області). В судове засідання позивач та його представник - адвокат Міщенко Ю.О. не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача та третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просять розглянути справу у відсутність їх представників та за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач, [PERSON] , доводиться внучатим племінником [PERSON] , 1913 року народження, який помер [INFO] у селищі Вищий Булатець Лубенського району Полтавської області. Восени 2021 року Позивача розшукали представники аграрної фірми, яка орендує та обробляє земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району та повідомили йому, що він являється спадкоємцем [PERSON] . Позивача звернувся до сільської ради для уточнення інформації, та переконавшись що це дійсно правда, почав збирати документи необхідні для вступу в спадщину. Проте з`ясувалося, що є цілий ряд причин через які він не може оформити спадщину. Звернутися до нотаріуса Позивач не може через відсутність документів необхідних для заведення спадкової справи, а саме свідоцтва про смерть [PERSON] та заповіту. З метою отримання повторного свідоцтва про смерть звернулися до Хорольського відділу ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області та надали необхідний пакет документів, в тому числі і копію заповіту [PERSON] від 22.07.1997 року, засвідченого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Пирятинського району. Працівник ДРАЦС ознайомившись із документами пояснила, що видати повторне свідоцтво вони не можуть, так як в електронному Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , проте є відомості про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачу рекомендовано дозбирати ще деякі документи, які можуть бути необхідними для розгляду заяви по суті, та у зв`язку нововведеннями у законодавстві та військовим станом звернутися до Пирятинського відділу ДРАЦС, за місцем реєстрації Позивача. Для з`ясування обставин позивачем було зроблено запит до Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів. Дирекцією будинку-інтернату було надано копію Свідоцтва про смерть [PERSON] (Додаток № ) та довідку від 17.12.2021 р. про те, що [PERSON] , [INFO] проживав в Вишняківському будинку-інтернату на постійному проживанні та державному утриманні з 21 серпня 1997 року по день смерті [INFO] (Додат. № 7). Для з`ясування правильного написання прізвища, імені та по батькові померлого, було також зроблено запит про народження [PERSON] [INFO] , уродженця с. Білоцерківці Лохвицького повіту Полтавської губернії, до Державного архіву Полтавської області. В архівній довідці зазначалося, що у метричній книзі для запису народжених парафіян Георгіївської православної церкви с. Білоцерківці Лохвицького повіту Полтавської губернії за 1913 рік під порядковим номером 18 значиться народжений та хрещений [INFO] [PERSON] , батьки: селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON] (Додат. № 6). З наявними документами звернулися до Пирятинського відділу ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області із заявою про внесення змін до актового запису про смерть №105 від 14.10.1997 року, складеного виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області на [PERSON]. На підставі аналізу наданих позивачем та його представником документів та виявлених в них розбіжностях начальником Пирятинського відділу ДРАЦС було складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (Додат. №2). Розбіжності було виявлено: у написанні прізвища - в актовому записі про народження прізвище [PERSON], а в актовому записі про смерть прізвище « [PERSON] »; у написанні імені - в актовому записі про народження ім`я « [PERSON]», а в актовому записі про смерть ім`я « [PERSON]», (у довідці будинку-інтернату, у заповіті, довідці відділу соціального захисту населення Пирятинської РДА та інших документах зазначено ім`я « [PERSON]»); у даті народження - в актовому записі про народження дата народження «[INFO]», в актовому записі про смерть дата народження «[INFO]», (у довідці будинку-інтернату, у довідці відділу соціального захисту населення Пирятинської РДА та інших документах датою народження зазначено «[INFO]») . Відповідно п.2.15.9 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. №96/5 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки(перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості), Пирятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лубенського району Полтавської області не може виправити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», у зв`язку із значними розбіжностями у документах, а також з достовірністю встановити тотожність особи, та що в актовому записі допущена помилка Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. [PERSON] народився та прожив все життя в селі Білоцерківці Пирятинського району. Проживав одиноко, своєї родини не мав. Зважаючи на літній вік потребував стороннього догляду, умови проживання мав незадовільні, самостійно обслуговувати себе йому вже було важко. Тому літом 1997 року [PERSON] вирішив поїхати жити до будинку-інтернату для літніх людей. Сільська рада підготувала всі необхідні документи і 21 серпня 1997 року [PERSON] переїхав до Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів де і проживав до дня своєї смерті. [INFO] [PERSON] помер, перебуваючи в гостях в с. Вищий Булатець Лубенського району. Працівниця Вишняківського будинку-інтернату підготувала документи про смерть утриманця інтернату для подачі їх до Вишняківської сільської ради Хорольського району з метою оформлення свідоцтво про смерть. Під час підготовки документів секретарем сільської ради було допущено помилки та видано свідоцтво про смерть громадянина [PERSON] . Хоча відповідно до копій документів, які підготовлювала Білоцерківська сільська рада на відправку громадянина до будинку-інтернату у липні 1997 року, довідки виданої Вишняківським будинком-інтернатом та інших документів до Вишняківського будинку-інтернату був направлений та прийнятий [PERSON] . Ним же, [PERSON] , 22 липня 1997 року було складено заповіт, який завірила секретар Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Зазначені помилки в актовому записі про смерть [PERSON] порушують права Позивача внаслідок чого, у останньої виникають труднощі з оформленням спадкових прав, а відтак, породжує для нього юридичні наслідки. Зважаючи на те, що вказаний актовий запис є первинним документом, що позбавляє Позивача іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення такої помилки можливе лише у судовому порядку, шляхом встановлення помилок в Актовому записі та зобов`язання відділу ДАЦС внести зміни до актового запису. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. За таких обставин, вважаємо, що заявлені вимоги, є обґрунтованими. Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 цієї статтті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Таким чином,під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved