Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

09.05.2023\~року\~ [PERSON] звернувся\~в\~суд\~із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи заяву тим, що згідно паспорта громадянина України він є « [PERSON] ». 01.08.1989 року виконавчим комітетом Рожищенської районної ради народних депутатів посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є « [PERSON] », про що видано відповідне Свідоцтво про право власності на жилий будинок. Вказане Свідоцтво є єдиним правовстановлюючим документом на будинок, в якому він проживає. Відтак, з метою належної державної реєстрації права власності на свою нерухомість та в подальшому вільного розпорядження своїм майном, заявник звернувся до державного реєстратора, який відмовив йому у проведенні реєстрації з огляду на розбіжності у написанні прізвищ в паспорті і в Свідоцтві про право власності на жилий будинок, а саме невірно вказано прізвище і замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що не дає можливості розпоряджатися своєю власністю. Внести виправлення до вищевказаного документу органом, який видав цей акт, неможливо, тому просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 10.05.2023 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 01.06.2023 року ( ас 11-12). Заявник у судове засідання 01.06.2023 року не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( ас 17). 01.06.2023 року подав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, свої вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити ( ас 19). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. 30.05.2023 року представник заінтересованої особи подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечують ( ас 18). Відповідно до вимог частини 3 статті 294, частини 1 статті 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України,\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення ( виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 01.06.2023 року - дата складення повного судового рішення. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому засіданні встановлено, що заявник народився [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 22.02.1997 року, виданого на ім`я " [PERSON] "( ас 3-4), карткою платника податків, виданої Рожищенським відділенням Ківерцівської МДПІ на ім`я « [PERSON] » ( ас 4), копією виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про те, що згідно погосподарської книги № 2 за 2016-2023 роки, особисте господарство № 02 0089-1, [PERSON] , [INFO] , є головою домогосподарства по [ADDRESS] , рік побудови будівлі 1982 рік, загальна площа - 50, 5 м2, житлова 38, 1 м2 ( ас 6). З повідомлення Державного архіву Волинської області від 02.02.2023 року №82/01.29 встановлено, що в перевірених протоколах сесії та засідань виконавчого комітету Рожищенської селищної ради за 1989 рік, відомостей про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на будинок, в тому числі, рішення №97 від 08.06.1989 року не виявлено ( ас 7). Встановлено, що в Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 01.08.1989 року, виданого Виконавчим комітетом Рожищенської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Рожищенської районної Ради народних депутатів № 97 від 08.06.1989 року, посвідчено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є « [PERSON] » ( ас 5). Таким чином, при розгляді справи встановлено, що в правовстановлюючому документі - Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 01.08.1989 року, зазначено прізвище власника - « [PERSON] » замість вірного - « [PERSON] », що не відповідає паспорту заявника, і вказана обставина позбавляє [PERSON] можливості розпоряджатися своєю власністю та зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і усунути дану помилку в позасудовому порядку неможливо. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України «\~Про\~судову практику\~в\~справах\~про встановлення\~фактів,\~що\~мають\~юридичне значення»\~№\~5\~від\~31.03.1995 року (далі - Постанова) передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями статтей 80, 81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене у сукупності, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд доходить висновку, що « [PERSON] » і « [PERSON] » є одна і та сама особа, встановлення належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією свого права розпорядження майном, заявник не має іншої можливості внести до нього відповідні виправлення, а тому заява [PERSON] є підставна, обгрунтована і є такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до вимог частини 7\~статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищенаведене, судові витрати слід залишити за заявником.

Outcome: approved