Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 26.12.2014 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом № 356. Від спільного подружнього життя дітей не мають. З 2020 року стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, мають часті сварки. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та примирення є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, однак надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач причину неявки суду не повідомила, про день місце та час розгляду справи сповіщена шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. За такого суд вважає можливими вирішити справу за наявними матеріалами у справі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.12.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом № 356 (а.с. 6). Шлюбне життя подружжя не склалося, протягом тривалого часу сторони живуть окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. На примирення позивач не згоден та просить суд розірвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позицію сторони, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (а.с. № 1). Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в сумі 1073,60 грн., відшкодуванню на його користь не підлягає.

Outcome: approved