Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Горщар Б.А., звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, вказавши, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.02.2020 року , актовий запис № 174. В період шлюбу у них народилися діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того вона має двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] та [PERSON] є відповідач [PERSON] , з яким вона не проживає понад 7 років. Відповідач [PERSON] взагалі не цікавиться життя дітей, не забезпечує їх моральний, фізичний та духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківського обов`язку, з дітьми не спілкується та не проявляє до них батьківської любові. Так, батько [PERSON] не цікавиться навчанням дітей, не створює умов для отримання ними належної освіти, що підтверджується довідкою № 03-01/61 від 22.03.2023 року та довідкою № 03/01/61 від 22.03.2023 року , згідно яких батько [PERSON] , участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться їх вихованням у школі, батьківські збори не відвідує. Крім того, відповідач не піклується про стан здоров`я та розвиток дітей, про що свідчить довідка КПН ЦПСД № 3 Дарницького району м. Києва від 27.03.2023 року, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] жодного разу не цікавився здоров`ям дітей у лікаря педіатра Сакевич О.Є. , життям, здоров`ям дітей займається лише мати. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради від 16.06.2022 року, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей - [PERSON] та [PERSON] . Факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків можуть підтвердити свідки - [PERSON] , [PERSON] . Просив суд з урахуванням уточнень, позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь позивачки, в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, повідомлений належним чином про розгляд справи, тому за згодою позивачки та її представника суд ухвалює рішення на підставі ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку на підставі наданих доказів. Представник третьої особи - виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області підтримала заявлені вимоги, зазначивши, що [PERSON] викликався на засідання комісії, але не з`явивився, із зібраних доказів зроблено висновок про те , що батько малолітніх дітей не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутської міської ради було заслухано дітей, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, пояснення свідків, думку малолітніх дітей, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 29.02.2020 року, та змінила прізвище на [PERSON] . Зі свідоцтв про народження дітей слідує, що від цього шлюбу у [PERSON] народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] . Крім того, позивачка [PERSON] ( [PERSON] до шлюбу) є матір`ю двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких відповідно до свідоцтв про народження є [PERSON] . З довідки про склад сім`ї, складеної відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради від 30.08.2022 року № 2835/26-13 вбається, що [PERSON] разом із малолітніми дітьми - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . З довідок, виданих директором школи 1-3 ступенів №309 м. Києва від 22.03.2023 року № 03-01/61, слідує, що [PERSON] навчається в 6-Т класі школи 1-3 ступенів №309 Дариницького району м. Києва. [PERSON] , [INFO] навчається у 3-Д класі школи 1-3 ступенів №309 Дариницького району м. Києва. [PERSON] не цікавився вихованням дітей- [PERSON] та [PERSON] в школі, участі у вихованні не бере, батьківсько збори не відвідує. З довідки Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області № 12197 від 20.03.2023 року слідує, що будь-які виконавчі листи щодо стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , на виконанні у Славутському відділі державної виконавчої служби не перебувають. З відповіді КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва" від 27.03.2023 року № 01-16/306 слідує, що діти - [PERSON] та [PERSON] спостерігаються у медичному закладі, декларація укладена з лікарем -педіатром Сакевич О.Є . Батько [PERSON] , жодного разу не цікавився здоров`ям дітей у лікаря - педіатра, на прийом до лікаря в амбулаторію з неповнолітними [PERSON] звертається мати [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 16.06.2022 року, встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не турбується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дітей, їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, в тому числі не забезпечує належним харчуванням, не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання ними належної освіти, тому вважають доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на користь дітей. З відповіді Державної прикордонної служби України від 18.04.2023 року на запит суду, слідує, що [PERSON] , [INFO] , громадянин росії, перетинав кордон України 18.04.2018 року - в`їзд, 26.04.2018 року - виїзд, 24.06.2018 року - в`їзд, 29.06.2018 року - виїзд до м. москва російська федерація. З пояснень свідка [PERSON] - бабусі малолітніх дітей слідує, що її донька проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого народилося двоє малолітніх дітей, після 2014 року [PERSON] поїхав до м. Москва відкривати бізнес, майже три роки не приїздив, матеріально не допомагав дітям, посилаючись на складне матеріальне становище. Потім вони з донькою із соцмереж дізналися, що [PERSON] одружився із іншою жінкою і в них буде дитина. З того часу припинилося спілкування [PERSON] з дітьми, вони стали йому не потрібні, він не допомагав їм матеріально, не підтримував морально, не приїздив. [PERSON] було менше одного року, коли [PERSON] їх покинув, [PERSON] дуже був прив`язаний до батька, коли він припинив спілкування, дитина почала морально страждати, великим ударом для нього було одруження батька і народження у нього дитини в шлюбі. Зараз діти не хочуть спілкуватися з батьком, бо він не проявляє до них турботи і не цікавиться їх життям. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він перебуває в шлюбі із позивачкою, виховує двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , батьком яких є [PERSON] , з часу проживання із [PERSON] він [PERSON] жодного разу не бачив, до дітей він не приїздив, дуже рідко з ними спілкується, матеріально він дітей не утримує. Одного разу пересилав гроші [PERSON] на день народження, близько 1000 грн. Діти до нього ( [PERSON] ) добре ставляться, не бажають спілкуватися з біологічним батьком, ображені на нього, що він їх кинув. Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З доказів наданих суду слідує, що [PERSON] є батьком двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачкою та [PERSON] не реєструвався. Після припинення фактичних шлюбних відносин з [PERSON] , батько дітей не піклується про них, не цікавиться їх успіхами в школі, здоров`ям, не приймає участі у їх вихованні, відсутній у житті дітей, не допомагає їм матеріально, вони перебувають на утриманні матері і її чоловіка. Діти - [PERSON] та [PERSON] не бажають спілкуватися з батьком, згодні на позбавлення його батьківських прав, про що у суді в присутності соціального педагога висловили своє ставлення до батька. Орган опіки та піклування у своєму висновку визнав доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , з яким погоджується суд та вважає його обґрунтованим. Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] , оскільки поведінка [PERSON] , свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей без наявності для цього поважних причин. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку становить: у віці до 6 років - 2272 грн, віком від 6 до 18 років - 2833 грн. Вирішуючи питання про стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, а також те, що відповідач фізично здоровий, доказів про наявність постійного заробітку суду не надано, з пояснень позивачки слідує, що відповідач [PERSON] має в росії свівй бізнес, утримує нову сім`ю, доказів відсутності в нього доходу суду не надав, тому суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , яких добровільно не утримує, в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову - 03.04.2023 року. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку кожної дитини у даному віці. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З цих підстав позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою слід стягнути з відповідача у зв`язку із задоволенням позову, а також на користь держави у зв`язку із звільненням позивачки від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів. На підставі ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 8-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7, 19 ч.6, 150, 164-166,189, 181-188,192 СК України,

Outcome: approved