Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, у встановлений строк спадщину після смерті матері не прийняла у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій, відсутністю зв`язку з нотаріусами, а також отриманням нею від нотаріуса за місцем свого проживання хибної інформації про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на весь період дії воєнного стану. Тому [PERSON] , вказуючи на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, просила про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, направивши на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачкою позову у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, у передбачений законом строк не вчинила дій, визначених ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, що свідчать про прийняття нею спадщини. Водночас, згідно копії довідки Прибужанівської сільської ради Вознесенського району від 18 квітня 2023 року №185 на час смерті [PERSON] з нею була зареєстрована та проживала онука [PERSON] . Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Водночас, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією російської федерації на території України введено воєнний стан. При цьому, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209) було визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану.\~ Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.\~ Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено Верховним Судом в постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд приймає до уваги, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: - у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; - у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. В іншій частині позивачкою не доведено обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. За встановленого, суд вважає зазначені та підтверджені причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та вважає необхідним надати позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. Тому,

Outcome: approved