Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області (далі - «Відповідач») про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилався на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.11.2021 року Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №3170. Після смерті [PERSON] залишилося наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № [NUMBER] від 30.04.2001 року. Позивач зареєстрована та проживає в Рівненській області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 13.03.2001 року Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області. Як до, так і після смерті спадкодавиці Позивач періодично приїздила, допомагала прибирати в квартирі, а також у різному побуті [PERSON] . Так як у неї були ключі від квартири, 15.03.2023 року Позивач вирішила приїхати та навести лад у вищезгаданій квартирі. Перебираючи документи, Позивачем було знайдено заповіт, що був складений на її ім`я, в якому йшлося, що все майно [PERSON] заповідається їй. З огляду на викладене, Позивач просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . 10.04.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. Витребувано у державного нотаріуса Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 23-24). 10.05.2023 року у судовому засідання представник Позивача - адвокат Олійник О.О. повідомив про те, що позовні вимоги підтримує, не заперечував проти закриття підготовчого провадження по даній справі. 10.05.2023 року у судове засідання представник Відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 28).10.05.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку Відповідачем подано клопотання про розгляд даної справи без участі його представника (а.с. 31-32). 10.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду на 30.05.2023 року (а.с. 36). 11.05.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Другої білоцерківської державної нотаріальної контори надійшов лист від 29.04.2023 року №858/01-16, у якому зазначено, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно безпосереднього доступу нотаріуса до Спадкового реєстру, не заводилася (а.с. 43). 30.05.2023 року до канцелярії суду представником Позивача - адвокатом Олійником О.О. подано заяву, у якій останній просив слухати дану справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 45-46). 30.05.2023 року сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.11.2021 року Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №3170 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № [NUMBER] від 30.04.2001 року (а.с. 12). Позивач зареєстрована та проживає в Рівненській області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 13.03.2001 року Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області (а.с. 7-9). Відповідно до заповіту, посвідченому приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., зареєстровано в реєстрі за №2721,2722, усе належне [PERSON] майно остання заповіла [PERSON] - Позивачу у даній справі (а.с. 13-14). 17.03.2023 року Позивач звернувся до державного нотаріуса Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. з приводу оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Постановою №579/02-31 від 17.03.2023 року державного нотаріуса Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. Позивачу було відмовлено у оформленні відповідних спадкових прав через пропуск строку для прийняття спадщини (а.с. 16). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідний правовий висновок висловлено Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №405/7058/19. Судові витрати у вигляді судового збору необхідно залишити за Позивачем згідно з заявою його представника (а.с. 2). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved