Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2023 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, укладений та зареєстрований між ними 20 липня 2013 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказав що сімейне життя між ними не склалося, виявилося, що вони різні люди і не можуть дійти згоди в різних питаннях сім`ї, роботи тощо, відносини фактично припинені і з 2017 року вони мешкають окремо. \~ \~ \~ \~Крім того зазначив, що після припинення відносин, з жовтня 2017 року їх неповнолітній син [PERSON] [INFO] , проживає з ним і перебуває на його утриманні. Оскільки спору між ним та відповідачкою щодо подальшого проживання сина немає, тому просив суд постановити рішення, яким залишити проживати сина разом із ним. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 21 квітня 2023 року в справі було відкрито в загальному позовному порядку. \~ \~ \~ \~Відповідачка відзиву не подала, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позов визнає і не заперечує, що б далі їх син проживав з батьком. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи за відсутності відповідачки в підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~20 липня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що був вчинений актовий запис під №553. Після укладення шлюбу прізвище відповідачки було змінено з [PERSON] на [PERSON] . \~ \~ \~ \~За час даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на тепер проживає з позивачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. \~ \~ \~ \~Згідно приписів статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також і їх дитини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Крім того, за загальним правилом, за відсутності спору щодо того\~з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти\~суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про\~визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, а навпаки, відповідачка погодилася з тим, що їх неповнолітній син залишить проживати з батьком. Також, наданими позивачем доказами підтверджується, що його син проживає з ним із 2017 року і перебуває на його утриманні \~ \~ \~ \~За такого,

Outcome: approved