Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

10.04.2023 року позивачка як внутрішньо переміщена особа, з якою мешкає дитина сторін по справі у порядку ч.1 ст.28 ЦПК України за місцем свого перебування, яке розташоване на території обслуговування Первомайського міськрайонного суду Харківської області звернулася до суду із заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пояснюючи це тим, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен приймати участь в утриманні дитини. Ухвалою судді від 24.10.2022 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу час для подання відзиву, здійснено виклик відповідача через веб-сайт судової влади України (а.с.14). Ухвалою суду від 01.05.2023 року провадження у справі було відкладено через відсутність належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання (а.с.22). У судове засідання сторони не прибули. Позивачка про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.29), надавши перед судовим засіданням 01.05.2023 року заяву про розгляд справи за її відсутності від 24.04.2023 року (а.с.21). Відповідач ані в судове засідання 01.05.2023 року, ані в судове засідання 01.06.2023 року не прибув, зворотні повідомлення від нього повернулися до суду 02.05.2023 року (а.с.27-28) та 12.05.2023 року (а.с.30-31) із вказівкою органу поштового зв`язку про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомленням відповідача у порядку у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України. Відзив з боку відповідача, як і будь-які клопотання щодо суті заявлених позовних вимог не надходили. Таким чином, судом встановлюється повторна неявка відповідача у судове засідання без поважних причин, що дозволяє суду розглянути справу по суті, виходячи з наданих позивачкою позовної заяви та доданих до неї документів. Підстав для заочного розгляду справи суд не вбачає, оскільки позивачки згоди на такий розгляд справи не надавала. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Первомайського міськрайонного суду у даному складі від 03.04.2023 року по справі №632/110/23, провадження 2/632/184/23, яке 04.05.2023 року набуло чинності, був розірваний шлюб між сторонами по справі, залишено позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] », вирішено питання судових витрат по справі. Від шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №308 від 04.08.2017 року)(а.с.9). Дитина, як і позивачка по справі, є внутрішньо переміщеними особами, які мешкають на території м. Первомайський Харківської області, що підтверджується довідками управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Харківської області №6341-7001651536 та №6341-7001651605 від 05.12.2022 року (а.с.10-11) та актом КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області від 06.04.2023 року щодо фактичного проживання позивачки та дитини (а.с.4). Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суд зазначає, що реєстрація дитини з позивачкою як внутрішньо переміщених осіб і призвела до подачі до суду саме позовної заяви, а не заяви про видачу судового наказу, що відповідає усталеній судовий практиці, зокрема і даного складу суду. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідача не надано, тобто вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved