Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання кредиту № 317736-КС-001 від 24 травня 2021 року у розмірі 58583,37 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторонами в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту, згідно з яким відповідач як позичальник отримала кредит у розмірі 20000 гривень 00 копійок на строк 16 тижнів - тобто до 13 вересня 2021 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,77501351 % в день (фіксована ставка), зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 3000 гривень 00 копійок на засадах строковості, поворотності, платності, який зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Позивач зазначає, що 24 травня 2021 року видав відповідачці кредит у розмірі 20000 гривень 00 копійок на картковий рахунок, вказаний [PERSON] в особистому кабінеті. 22 липня 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» додаткову угоду № 1 до Договору про надання кредиту № 317736-КС від 24.05.2021 року на суму 11000,00 грн. Строк кредиту продовжено на 115 днів - до 06.01.2022 року. Відповідачка лише частково сплатила заборгованість за Договором в розмірі 17844,36 грн., чим порушила зобов`язання. У зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви виникла заборгованість за Договором в загальній сумі 58583,37 грн., з яких 24694,60 грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 32238,77 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом; 1650,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією, яку позивач просив стягнути з відповідача та також сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.03.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідну відзиву, в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що договір не був укладений в письмовій формі, позивачем не надано пояснень щодо нарахування заборгованості за відсотками, не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення. Крім того, нарахована пеня знаходиться поза межами річного строку позовної давності. В матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення позичальника про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Вважає, що позовна заява подана з порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною, у зв`язку з чим просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 30.03.2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що обставини, на які посилається відповідачка у відзиві на позовну заяву, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі є необгрутовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 317736-КС-001 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора (а.с. 26) Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідачки (а.с.14). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Відповідно до п. 1 Договору, кредитодавець (позивач) надає позичальникові кредит у розмірі 20000 гривень 00 копійок строком на 16 тижнів - до 13 вересня 2021 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,77501351 % в день (фіксована ставка) зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 3000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів (а.с. 26). Відповідно до п. 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року позивач видав відповідачці кредит у розмірі 20000,00 грн. на картку, номер якої вказаний в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, платіжною інструкцією № 28238 від 24 травня 2021 року ( а.с. 27), в яких також вказано початкові та останні цифри такої картки. 22.07.2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту № 317736-КС-001 від 24.05.2021р. (надалі за текстом - «Додаткова угода 1»).). Додаткова угода 1 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами, через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця -https://my.bizpozyka.com/. Укладення Додаткової угоди 1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної Додаткової угоди 1 Договору про надання кредиту № 317736-КС-001 від 24.05.2021р. ( а.с. 9-10). Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди 1, Кредитодавець додатково надає Позичальникові кредит у розмірі 11 000,00 грн. (одинадцять тисяч гривень 00 копійок). Строк кредиту продовжено на 115 днів - до 06.01.2022 року. Пунктом 6 Додаткової угоди 1 визначено, що комісія за зміну умов Договору становить 1 650,00 грн. Пунктом 7 Додаткової угоди 1 було встановлено новий графік платежів. 22.07.2021р. Позивач видав відповідачу додатковий Кредит у розмірі 11 000,00 грн., на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується платіжною інструкцією № 30045 від 22.07.2021р., виконаною (проведеною) АТ «КБ «Приватбанк», чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі ( а.с. 18). Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». До теперішнього часу Відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за Договором в розмірі - 17 844,36 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 317736-КС-001 від 24.05.2021р. клієнта [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором. Згідно інформаційних довідок ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 28.02.2023р. за № № 138/02, 139/02, 140/02, 141/02, 142/02 (графа «Опис») це була оплата кредиту згідно договору № 2928306800, де 2928306800 - РНОКПП Відповідача. При погашенні кредиту через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця, Позичальнику необхідно ввести свій РНОКПП і програма приймання платежів в Особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим Договором. Таким чином, зробивши 5 (п`ять) платежів з метою виконання умов Договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання Договору і, відповідно, щодо правомірності вимог Позивача за Договором про надання кредиту № 317736-КС-001 від 24.05.2021р.( а.с. 53-54) Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 317736-КС-001 від 24.05.2021р складає 58583,37 грн. (п`ятдесят вісім тисяч п`ятьсот вісімдесят три гривні 37 копійок), з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 24 694,60 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 32 238,77 грн.; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту - 1 650,00 грн.( а.с. 30-31). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч.1 ст.1., ч.1 та 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Кредитний договір, укладений між сторонами ( та Додаткова угода 1) та платіжні документи про видачу та часткове погашення кредиту є первинними документами - оскільки в повній мірі відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ідентичним за змістом пунктам 2.1., 2.2. та 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0168-95#Text). Як вбачається, Розрахунок заборгованості за Кредитним договором, був складений Позивачем саме на підставі первинних документів, а протилежні за змістом ствердження Відповідача, висловлені ним у Відзиві, відтак, взагалі не відповідають дійсності. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, окрім обставин оформлення первинних документів, підлягають дослідженню також наявність або відсутність реального руху такого товару чи коштів (в даному випадку - перерахування суми кредиту Відповідачу та сплата останнім грошових сум на користь Позивача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором), а навіть у разі виявлення будь-_яких дефектів первинних документів, Позивач має можливість надавати й інші докази щодо укладення та подальшого виконання сторонами умов Кредитного договору на підтвердження обгрунтованості своїх позовних вимог. Зазначена позиція також знайшла своє відображення в Постановах Верховного Суду від 29.11.2019р. по справі № 914/2267/18 та від 04.11.2019р. по справі № 905/49/15. Відповідно до п.1 Кредитного договору: Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 20 000,00 гривень строком на 16 тижнів - до 13.09.2021року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,77501351% в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 3 000,00 грн.; кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Кредитним договором та Правилами. Порядок нарахування процентів згідно з Додатковою угодою 1 не змінювався, проте їх нарахування мало б здійснюватись Позивачем вже виходячи із збільшеної на 11 000,00 гривень суми кредиту. В пункті 5.1. Правил, обов`язкових для обох сторін Кредитного договору, зазначається, що: обчислення строку користування Кредитом та нарахування Процентів за користування Кредитом за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом з урахуванням умов Договору; проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Кредитного договору про надання кредиту (включно). Як вбачається із змісту Розрахунку, наданого Позивачем до суду, він повністю відповідає всім вищезазначеним умовам, а саме: в ньому відображуються всі факти видачі суми Кредиту - із зазначенням дат і сум платежів; належним чином відображений факти нарахування процентів Позивачем, які здійснювались Позивачем: щоденно та виключно протягом строку користування кредитом, визначеним в пункті 1 Кредитного договору та зміненим в подальшому пунктом 4 Додаткової угоди 1, тобто - до 06 січня 2022 року; за щоденною фіксованою процентною ставкою, зазначеною в пункті 1 Кредитного договору (0,77501351% в день); за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом, але лише протягом строку користування ним та до закінчення дії Кредитного договору (до 06.01.2022р.); лише на залишок неповернутої суми Кредиту; в) в ньому відображуються всі факти виконання Відповідачем його грошових зобов`язань за Кредитним договором - із зазначенням дат та сум платежів. Крім того, всі суми та дати платежів, відображені в Розрахунку, повністю узгоджуються з іншими доказами, які були надані Позивачем до суду в якості обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема - з копіями платіжних документів про видачу та часткове погашення кредиту (копія платіжної інструкції № 28238 від 24.05.2021р., копія платіжної інструкції № 30045 від 22.07.2021р., копії інформаційних довідок від 28.02.2023р. ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon). Щодо стягнення пені (неустойки), на яку посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, позивач взагалі не вимагає в судовому порядку стягнення із Відповідача суми пені (неустойки), яка взагалі не нараховувалась за Кредитним договором, а тому всі доводи із зазначеного питання, наведені Відповідачем у Відзиві не мають будь-якого сенсу і жодним чином не спростовують позовні вимоги Позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З досліджених матеріалів справи з`ясовано, що відповідачка свої зобов`язання за укладеним Договором належним чином не виконала, щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів не здійснювала. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідачка належними доказами не спростувала доводи позивача, контррозрахунку до суду не надала, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved