Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтерсах якої діє її представник адвокат Стефківський В.І., звернулася до суду 18.01.2023 через систему «Електронний суд» з позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої.Просила стягнути з відповідача на її користь 12 519,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої та 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов обгрунтовує тим, що 14.01.2019 р. близько 7 год. 30 хв. на 548 км + 820 м автодороги «Київ-Харків- Довжанський», поблизу м.Чугуєва, Харківської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «HIUNDAI ACCENT», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT MASTER», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «RENAULT MASTER», [PERSON] , [INFO] , від отриманих травм померла. Оскільки [PERSON] є матір`ю загиблої, у зв`язку із її смертю позивачу спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія [PERSON] за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована в ПрАТ "УАСК АСКА" за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ5088593, який діяв на момент настання ДТП станом на 14.01.2019 року. За фактом ДТП 14.01.2019 року Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019220000000030. 15.06.2021 р. за результатами проведенного досудового розслідування по факту ДТП винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Позивач зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Позивач намагалася відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача, оскільки він має право вимагати виконання обов`язку частково або повністю як від усіх володільців транспортних засобів разом, так і будь-кого з них окремо. 03.06.2020 року позивачем через представника було пред`явлено вимоги до відповідача про відшкодування спричиненої шкоди шляхом виплати страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди. Вказані документи відповідач отримав 09.06.2020 року, що підтверджується відомостями про дату та час вручення поштового відправлення. 09.09.2021 р. позивачем було долучено постанову про закриття кримінального провадження, тобто останній необхідний документ для здійснення страхового відшкодування. 15.09.2021 р. відповідач отримав даний документ, що підтверджується відомостями про дату та час вручення поштового відправлення. Відповідно до цього, кінцева дата для виплати страхового відшкодування - 15.12.2021 р. 29.12.2021 р. відповідачем було прийнято рішення та виплачено 50 % розміру страхового відшкодування, а, саме: 12 519,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою. Позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування, та зазначає у позові, що відповідно до ч. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 173,00 грн. З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 50 076,00 грн., виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування. Сума пред`явлених позивачем до відповідача вимог в досудовому порядку за спричинену моральну шкоду, становила 25 038,00 грн. Однак, відповідачем в досудовому порядку було виплачено лише 12 519,00 грн. Таким чином, позивач вимушена звернутися до суду за стягненням 50% не виплаченого страхового відшкодування пов`язаного з моральною шкодою, що складає 12 519,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, оскільки 26.05.2020 року між нею та АО "Автопоміч" укладено Договір №2559 про надання професійної правничої допомоги, згідно з яким професійну правничу допомогу, обумовлену вищевказаним договором, надає Адвокатське Об`єднання "Автопоміч", обсяг наданої правничої допомоги підтверджується детальним розрахунком робіт та встановленою в ньому сумою у розмірі 6000 грн. Судових витрат позивач ще не понесла, однак очікує їх понести згідно з укладеним договором. Ухвалою Дружківського міського суду від 23.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, надав суду відзив та заяву про розгляд справи у його відсутність. У поданому до суду 30.03.2023 року відзиві представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю та розглянути справу у відсутність представника ПрАТ "УАСК АСКА". Зазначає, що ПрАТ "УАСК АСКА" повністю заперечує проти позовних вимог, оскільки сторона виконала свої зобов`язання за полісом АМ 5088593. Відповідно до пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. У зв`язку з цим, ними було розраховано суму страхового відшкодування та виплачено 50% від неї на розрахунковий рахунок довіреної особи [PERSON] , про що свідчать платіжні документи, які додає в додатках до відзиву. У відповіді на відзив, поданий до суду 15.05.2023 позивач зазначає, що він скористався своїм правом вибору боржника, відповідно до положень ст.. 541, 543 ЦПК України, пред`явив вимоги саме до відповідача, так як саме відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено,що позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.32-33). 15 червня 2022 року слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за матеріалами досудового розслідування, які внсені до ЄРДР за № 12019220000000030 від 14.01.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України винесено постанову, якою кримінальне провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях водіїв транспортних засобів [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення.( а.с.17-26) Із даної постанови вбачається, що 14.01.2019 р. близько 7 год. 30 хв. на 548 км + 820 м автодороги «Київ-Харків- Довжанський» відбулося зіткнення транспортного засобу "Хюндай Акцент"р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу мікроавтобус "Рено Мастер" р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті вказаного зіткнення загинула пасажирка транспортного засобу "Рено Мастер", [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що Бахмутським міським відділом ДРАЦС ГТУ у Донецькій області 31.01.2019 року складено відповідний актовий запис № 201 ( а.с.28-29). Із копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 14.06.199 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.30). Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія [PERSON] за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПрАТ "УАСК АСКА" за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ5088593, який діяв на момент настання ДТП станом на 14.01.2019 року. ( а.с.27) 03.06.2020 року [PERSON] звернулися до ПрАТ "УАСК АСКА" з повідомленням про ДТП та із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 25038,00 грн ( а.с. 15-16) Відповідно до страхового акту № f-1221/7 від 28.12.2021 року потерпілій [PERSON] на падставі ст. 27.3 Закону України "Про ОСЦПВ" здійснено розрахунок страхового відшкодування, у т.ч. у п.4 нарахована 1/2 частина виплати моральної шкоди у розмірі 25038,00 грн . Однак, на підставі ст. 36.3 Закону України "Про ОСЦПВ" суму страхового відшкодування, в яку входила і сума виплати моральної шкоди, зменшено на 50% та остаточно визначено до виплати сума у розмірі 35832,00 грн, а саме: 25038,00 +46 626,00= 71664,00 * 50% = 35832,00 ( а.с.95). Платіжним дорученням № 71_30874 від 29.12.2021 року зазначена сума була перерахована довіреній особі позивача( а.с.145). Таким чином, сума 25038,00 грн на 50% була зменшена на підставі ст. 36.3 Закону України "Про ОСЦПВ", про що не заперечує і відповідач. Статтею 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відтак в силу дії п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України обов`язок володільця транспортного засобу щодо відшкодування моральної шкоди має місце незалежно від наявності його вини у вчиненні ДТП. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з якими, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їх вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Частиною першою статті 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом пункту 22.1 статті 22, статті 23 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Згідно зі статтею 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. За змістом пункту 36.3 статті 36 Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Враховуючи зазначене, слід дійти висновку, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. (Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 195/646/19 (провадження № 61-23294св19 ). Позивач вирішив звернутися за відновленням свого порушеного права саме до відповідача, оскільки в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України), і таке право підлягає захисту. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія [PERSON] за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПрАТ "УАСК АСКА" за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ5088593, який діяв на момент настання ДТП станом на 14.01.2019 року. ( а.с. 27)

Outcome: approved