Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

18.01.2023 представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» Лойко А.О. звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між концерном «МТМ» та [PERSON] 01.02.2007 укладено договір № 601017 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для нежитлового приміщення 2, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач відпустив теплову енергію в період з листопада 2020 року по квітень 2021 року на загальну суму 4 701,57 грн. За вказаний період відповідачем не було виконано оплату заборгованості. З урахуванням суми основного боргу, інфляційних витрат, 3% річних, загальна сума заборгованості склала 5 223,04 грн. Посилаючись на викладені вище обставини, просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 4701,57 грн; інфляційні втрати 390,96 грн., 3% річних 130,51 грн.; судові витрати 2684 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2023 було здійснено перехід до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду на 21.04.2023. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду двічі не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2004 належить на праві власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 460/10 від 25.11.2004 квартиру [ADDRESS] переведено до нежитлового фонду. 01.02.2007 між Концерном «Міські теплові мережі» та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір № 601017 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач [PERSON] зобов`язалась прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та в порядку, встановленими умовами договору та додатками до нього (п.1.1). Відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги в повному обсязі не виконує, тому згідно з розрахунком заборгованості за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у [PERSON] виникла заборгованість по договору № 601017 від 01.02.2007 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в сумі 4 701,57 грн. 23.12.2022 за адресою реєстрації місця проживання [PERSON] позивачем направлено вимогу про погашення заборгованості за теплову енергію, яка виникла згідно виданих на ім`я відповідача Концерном «МТМ» рахунків. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] припинила свою діяльність. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» . Згідно із частиною другою ст. 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України " Про теплопостачання", «Правилами користування тепловою енергією. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В даному випадку 01.02.2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, згідно якого підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Відповідно до умов Договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом згідно договірних навантажень. Розрахунковим періодом між сторонами є розрахунковий місяць, а підставою для розрахунків між Теплопостачальною організацією та Споживачем є рахунок та акт приймання - передачі теплової енергії. Згідно Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Святого Миколая, 79а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну. Відповідач [PERSON] не з`явилась до Концерну «МТМ» для отримання зазначених документів в порядку, визначеному Договором. Концерн «Міські теплові мережі» направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу Споживача поштовою кореспонденцією, хоча такий обов`язок не покладається на Теплопостачальну організацію умовами Договору. Споживач, згідно п. 6.6.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунку та акті приймання - передачі теплової енергії на адресу Теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлений акт приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумою нарахованою до оплати за відповідний період. Крім того, п. 3.2.26. Договору передбачено, що Споживач зобов`язався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати. Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. На підставі п. 6.4. Договору Споживач зобов`язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Позивач надсилав на адресу відповідача [PERSON] вимогу щодо погашення суми заборгованості. Однак відповідачем сума заборгованості у добровільному порядку погашена не була.

Outcome: approved