Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У серпні 2022 року позивачзвернувся доШевченківського районного суду міста Києва з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 76180,27 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 серпня 2021 року, близько 21-00 год., за адресою м. Київ, вул. Грекова,18 він виявив, що на належний йому автомобіль марки «Hyundai Accent»д.н.з. [NUMBER] , впало трухляве дерево, внаслідок чого автомобіль зазнав значних пошкоджень.При цьому, дерево було в аварійному стані, про що свідчить його трухлявий стовбур, що зафіксовано зробленими ним фотографіями. На місце пригоди ним було викликано працівників поліції, якими було прийнято від нього заяву та зареєстровано в Шевченківському УП ГУНП у м. Києві до ЖЄО №59392 від 30.08.2021. При цьому, пояснив, що згідно Закону України «Про благоустрій населених пунктів»та Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України відповідальними за збереження зелених насаджень та нагляд за ними на об`єктах благоустрою державної і комунальної власності здійснюють балансоутримувачі. Попри це зауважив, що жодних об`єктів благоустрою, у тому числі дерев та зелених насаджень, розташованих за адресою м. Київ, вул. Грекова 18 , у господарське відання нікому не передавались, а отже, вважає, що дерева на прибудинковій території будинку №18 на вулиці Академіка Грекова в м. Києві знаходяться на утриманні територіальної громади м. Києва від імені якої виступає Київська міська рада. З метою визначення розміру матеріальної шкоди він звернувся до ТОВ «Клевер Експерт», яким складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 530/09-21, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 76 180,27 грн, які він просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою суду від 26.08.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті. 27.02.2023, засобами поштового зв`язку, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову, просиввідмовити у його задоволенні, обґрунтовуючи тим, що Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) несе відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними лише на безхазяйних територіях та пустирях, посилаючись на п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006. При цьому, зазначив, що будинок №18 по вулиці Грекова у м. Києві закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Додатково вказав, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження настання події, внаслідок якої йому було спричинено майнову шкоду, часу, коли сталося падіння дерева, будь-яких документальних доказів чи свідчень осіб, які бачили момент такого падіння. Також відповідач послався на невиконання позивачем вимог Правил дорожнього руху стосовно паркування автомобіля у недозволеному для цього місці. 27.03.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що дерево впало біля будинку, де він проживає, який знаходиться на території комунальної власності, його власником є територіальна громада міста Києва, відповідний договір щодо догляду за зеленими насадженнями за вищезазначеною адресою не укладався органами місцевого самоврядування, також відсутні дані щодо перебування дерева, що впало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час, як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування. При цьому, зауважив, що відповідач зі свого боку не надав відповідні рішення та Акти про передачу зелених насаджень за адресою м. Київ, вул. Грекова, 18 , на облік будь-яким іншим організаціям або підприємствам та на сьогоднішній день паспорт благоустрою прибудинкової території за вищезазначеною адресою взагалівідсутній, тобто, юридично не закріплено прибудинкової території за вказаною адресою. Щодо тверджень відповідача,що працівники поліції не виїжджалина місце пригоди, зауважив, що такетвердження повністю спростовується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, що складений о 02 год 11 хв. 31.08.2021, заявою про подію №77732350, відповідно до якої 30.08.2021 о 22:44 год екіпаж прибув на місце події, тобто, факт падіння дерева на автомобіль зафіксований працівниками поліції та фотофіксацією. Крім того, у наданій довідці про результати розгляду заяви вказано, що падіння відбулось через порив вітру, тобто, не через дії третіх осіб. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Ковалевська Д.С. позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Статтею 13 ЦПК Українивизначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 30 серпня 2021 року по вул. Грекова 18 було пошкоджено автомобіль марки «Hyundai Accent»,д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , внаслідок падіння дерева, у зв`язку із чим автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Дані обставини підтверджено матеріалами справи. Пунктом 5 частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноваженьміських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю застаном благоустрою та озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з частиною 7 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»правилаутримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчоївлади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є:зелені насадження уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до пункту 5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях- місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Згідно з ч. 1ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування»міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п. 5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105, органи державноївладита органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадахізчисла спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності.Балансоутримувач - спеціальновповноваженіна конкурсних засадах державнимичимісцевими органами влади підприємства, організації,які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. (п.2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України). Судом встановлено, що дерево, яке впало, знаходилось біля багатоквартирного будинку №18 по вул. Грекова , що був закріплений розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Про закріплення майна за КП «Керуюча дирекція» (в редакції розпорядження від 30.12.2016 №801) на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», однак, прибудинкова територія (земельна ділянка), дерева та інші зелені насадження, що розташовані на прибудинковій території зазначеного будинку та поруч із нею, у господарське відання не передавались, оскільки,як вбачається з листаДепартаменту міського благоустрою Київської міської ради 064-1048 від 22.03.2023, що міститься в матеріалах справах, на теперішній час паспорт благоустрою прибудинкової території за адресою: вулиця Академіка Грекова, 18 на погодження до Департаменту міського благоустрою не надходив. Згідно з п. 3.3. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008, власники (балансоутримувачі) зобов`язані здійснити благоустрій об`єктів та елементів благоустрою згідно з паспортом благоустрою, який розробляється на підставі пропозицій та вимогДепартаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій`прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою та призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Згідно зі ст. 14.1.205 Податкового кодексу України, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Таким чином, суд дійшов висновку, що дерево, яке впало на автомобіль позивача знаходилось на землі комунальної власності та не передавалось в управління чи на облік жодному балансоутримувачу, а тому, відповідальним за майнову шкоду,на підставі пп. 7 п. «а» ч. 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», є саме орган місцевого самоврядування - Київська міська рада. Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача про те, Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) несе відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд а ними лише на безхазяйних територіях та пустирях, а тому, останній є відповідальним за збереження, стан та догляд за зеленими насадженнями у відповідності до п. 5.5 вищезазначених Правил. Згідно зіст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигола). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, юридичною підставою відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до ч. 2ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 761/6010/15-ц, провадження № 61-15835 св 18. Відповідно до п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Судом встановлено, що 30 серпня 2021 року позивач внаслідок події щодо пошкодження автомобіля здійснив виклик працівників Шевченківського управління поліції Головного управління у м. Києві Національної поліції України. Зазначене підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, що складений о 02 год 11 хв. 31.08.2021, заявою по події №77732350, відповідно до якої 30.08.2021 р. о 22:44, екіпаж прибув на місце події. Тобто, факт падіння автомобіля на дерево зафіксований працівниками поліції та фотофіксацією. Крім того, у наданій довідці про результати розгляду заяви вказано, що падіння відбулось через порив вітру, тобто, не через дії третіх осіб. В разі якби здійснювався належний догляд за деревом з боку відповідача, дерево б вистояло незалежно від погодних умов. Докази наявності небезпечних погодних умов, що підпадають під визначення стихійного лиха відсутні. Попри це, сторона відповідача заперечує аварійність стану, наводить аргументи про наявність обставин непереборної дії тавказує на те, що позивачем не було надано жодного доказу підтвердження настання події. Факт падіння дерева, яке розташоване по вулиці Грекова 18 на автомобіль позивача підтверджено заявою позивача до органу поліції та фотографіями, на яких зображено повалене дерево на автомобіль позивача. Відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України майнова та немайнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини п`ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини). У розділі 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, передбачено, що з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються як загальні, часткові та позачергові огляди. При цьому, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінію електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ, чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (пункт 9.1.11 Правил). Відповідно до розділу 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарствавключає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видалення окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Відповідно до пункту 4 Порядку видалення зелених насаджень на території міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27 жовтня 2011 року № 384/6600, видалення зелених насаджень на території міста Києва здійснюється та розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі ордера на видалення зелених насаджень (крім випадків, передбачених пунктом 15 цього Порядку). За приписами пункту 15.5. Порядку від 27 жовтня 2011 року № 384/6600, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта обстеження зелених насаджень, складеного та погодженого в установленому порядку. Відповідно до частини третьоїстатті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045. Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила). Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Пунктом 6.2 Правил встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення тощо. Під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне (п. 9.1.11 Правил). Відповідно до п. 9.1.11.2 Правил, санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. Таким чином, з оглядку на зазначене, суд дійшов висновку, що відсутність підтвердження належного обстеження дерева, що впало на автомобіль позивача,свідчить про той факт, що його утримання було неналежним, через що й відбулось його падіння. Крім того, у відзиві з боку відповідача визнано факт, що з фотокартки дерева, яке впало,вбачається наявність гнилі від несправжнього трутовика та як сам представник відповідача зазначає, що уражені дерева за зовнішніми ознаками практично не відрізняються від здорових, саме тому, дуже важливим є проведення оглядів дерев. Відповідач, в свою чергу, ніяких доказів утримання, охорони та відновлення зелених насаджень по вул. Академіка Грекова, 18, а особливо, саме цього дерева, яке впало на автомобіль позивача,не надав, а також, не було подано жодного акта про загальний огляд дерева, яке впало на автомобіль позивача щодо відсутності стану аварійності такого дерева, про що стверджує відповідач, а тому, такі доводи сторони відповідача не приймаються судом до уваги. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази виконання уповноваженими особами Відповідача вимог розділу 12 Правил щодо проведення загальних оглядів дерев по вулиці Грекова 18 у місті Києві . При цьому, аргументи відповідача про те, що причиною завдання позивачу матеріальної шкоди було погіршення погодних умов, що призвело до падіння гілки з дерева, а відтак наявність непереборної дії,суд також відхиляє через недоведеність та відсутність відповідних доказів, адже, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Щодо невиконання вимог правил паркування позивачем, тотакі доводи відповідача суд, також, оцінює критично, адже, порушення Правил дорожнього руху щодо паркування автомобіля, не можуть бути безумовною підставою для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності, а є підставою для адміністративної відповідальності позивача. Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Оцінка майна представляє собою процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», про що прямо зазначається у ст. ст. 3-5 цього Закону. Згідно з ст. 7, ст.10, ст. 11 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Суд бере до уваги та вважає достатнім, достовірним та допустимим доказом наданий позивачем Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 530/09-21, виконаний ТОВ «Клевер Експерт» на замовлення позивача, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 76180,27 грн. Зазначений Звітпро оцінку не спростований іншими доказами у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, Верховний Суд 23.10.2019 прийняв постанову у справі № 917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, відповідно до ст. 133 та ст. 141 ЦПК України з відповідачана користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн,у зв`язку з його документальним підтвердженням.

Outcome: approved