Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Авентус лізинг» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.12.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» укладено Договір фінансового лізингу №ЧГ-1697. Згідно з п.1.1. Загальних умов Договору (Додаток №1 до Договору) Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу Майно (далі - «Об`єкт лізингу»), найменування, марка: модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу тa сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно п.2.1 загальних умов договору Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості Об`єкта лізингу, комісію Лізингодавця за наданий в лізинг об`єкт та інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені Договором, в тому числі оплата послуг. Свої зобов`язання позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема придбав предмет лізингу, а саме автомобіль: «RENAULT MEGANE SCENIC» (бувший у використанні), 1598 см.куб./ бензин/ МТ, VF1JM0C0H33874484, універсал бежевий, 2005 року випуску. Вартість Об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ, на дату укладання Договору складає: 125206,61 грн. Позивач передав у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі предмет лізингу до договору фінансового лізингу №ЧГ-1697 від 03.12.2021 року, натомість належного виконання за цим Договором Лізингодавець не отримав. Так, відповідач за Договором системно не виконував визначений Договором графік сплати платежів, чим порушив умови Договору. За наслідками досудового врегулювання наявної заборгованості, Лізінгоодержувач самоусунувся від виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань та не сплатив наявну заборгованість, через це 31.08.2022 р. ТОВ «Авентус Лізинг» в рамках самозахисту власника, тимчасово вилучило майно (автомобіль) до усунення недоліків платіжної дисципліни, повідомивши уповноваженому представнику Лізінгоодержувача про розмір та структуру заборгованості, надало час для оплати поточної простроченої заборгованості. На цей час було припинено нарахування поточних платежів. Натомість, відповідач у статусі Лізінгоодержувача не скористався можливістю усунути недоліки фінансової платіжної дисципліни та повернутися у графік платежів. 25.10.2022 року Лізінгоодержувачу засобом поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» направлено повідомлення про одностороннє розірвання (відмову від) договору фінансового лізингу (вих. №АЛ-882 від 13.09.2022 року). Отже, датою набуття законної сили односторонньої відмови Лізінгодавця від Договору фінансового лізингу є десятий день від 25.10.2022 р. - 04.11.2022 р., що й обумовлює поточну дату звернення до суду. Прострочений залишок (по винагороді лізингодавця, до моменту розірвання договору фінансового лізингу) становить 13344,67 грн. та 13512,86 грн. простроченої компенсації (спожитої, амортизованої), що складає ціну позову 26857,53 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Лізинг» заборгованість зі сплати лізингових платежів за Договором фінансового лізингу №ЧГ-1697 від 25.11.2021 р. на загальну суму 26857,53 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 08.02.2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. Представник позивача адвокат Лисенко Д.В., надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» укладено договір фінансового лізингу № ЧГ - 1697, за умовами якого лізингодавець взяв на себе зобов`язання набути у власність і передати на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу лізингоодержувачу майно: автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC» (бувший у використанні), 1598 см.куб./ бензин/ МТ, VF1JM0C0H33874484, універсал бежевий, 2005 року випуску, вартість об`єкта лізингу на дату укладання договору 125206,61 грн. з ПДВ (а.с.20-21, 22-33). Відповідно до копії акту прийому-передачі об`єкта лізингу до договору фінансового лізингу № ЧГ-1697 від 03.12.2021 року, ТОВ «Авентус Лізинг» передав, а [PERSON] прийняв автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC» (бувший у використанні), 2005 року випуску, пробіг на момент передачі 255337, реєстраційний номер [NUMBER] , № шасі/кузова [NUMBER] (а.с. 19). Відповідно до копії графіку сторони дійшли згоди щодо внесення лізингових платежів (а.с. 21). Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ТОВ «Авентус Лізинг» є власником автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 17). Відповідно до акту тимчасового вилучення майна (в межах застосування оперативно-господарських санкцій) від 31.08.2022 року, ТОВ «Авентус Лізинг», у зв`язку з наявністю заборгованості у [PERSON] по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу № ЧГ-1697 від 03.12.2021 року та з метою тимчасового обмеження права володіти та користуватись предметом лізингу, вилучив у [PERSON] автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до службової записки начальника служби економічной безпеки на ім`я генерального директора ТОВ «Ввентус Лізінг», клієнт - лізінгоодержувач [PERSON] станом на 31.08.2022 р. як на дату тимчасового (як оперативно-господарські санкції) вилучення об`єкта фінансового лізінгу автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC» (бувший у використанні), 1598 см.куб./ бензин/ МТ, VF1JM0C0H33874484, універсал бежевий, 2005 року випуску, повідомлявся про накопичену за договором фінансового лізінгу розміру поточної простроченої заборгованості (а.с.16). Згідно з повідомленням від 13.09.2022 року № АЛ-882, ТОВ «Авентус Лізинг» в односторонньому порядку відмовилось від договору фінансового лізингу № ЧГ-1697 від 03.12.2021 року через невиконання відповідачем графіку платежів за договором, за яким рахується прострочена більше ніж на 60 днів заборгованість (а.с. 13). Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період: 03.12.2021 р. - 14.09.2022 р. між ТОВ «Авентус Лізинг» та [PERSON] за договором ДФЛ № ЧГ-1697 від 03.12.2021 року, заборгованість за договором станом на 14.09.2022 року 13344,67 грн. (а.с. 15). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з пунктом 8.2. загальних умов договору, лізингоодержувач має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір (відмовитися від договору) та вилучити об`єкт лізингу у випадку, зокрема коли лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений договором та прострочення оплати становить більше 60 днів з дня настання строку платежу. Згідно з пунктом 8.4 загальних умов договору передбачено, що у разі якщо протягом 10 календарних днів з дати направлення повідомлення лізингоодержувач не усуне визначені в повідомлені порушення або не викупить об`єкт лізингу, лізингодавець направляє на адресу лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає наручно повідомлення про відмову від договору (його розірвання) і повернення предмета лізингу із зазначенням дати розірвання договору та дати і місця повернення об`єкта лізингу лізингодавцю. Договір вважається розірваним (припиненим) на десятий календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення лізингодавцем на адресу лізингоодержувача. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно з статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 638, частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно з частинами першою, другою статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. Матеріалами справи доведений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. При цьому суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований та власних розрахунків з даного приводу ним не надано. Тому суд, дотримуючись принципів пропорційності, змагальності та диспозитивності, приймає до уваги докази позивача. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором фінансового лізингу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, або розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме не надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 03.02.2021 року № 760/34441/19 та від 07.04.2021 року № 545/3748/17. Оскільки матеріали справи не містять доказів: акта приймання-передачі наданих послуг адвоката, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, а лише копію ордеру (а.с. 45) та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 44), то правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні. Саме тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу необхідно відмовити та роз`яснити, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, за умови надання належних доказів, які підтверджують сплату витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 2481,00 грн. (а.с. 11).

Outcome: partial