Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] у котрому просить стягнути з нього на свою користь 33 600 грн. (800 доларів США) отриманого ним завдатку в забезпечення угоди, яка мала відбутися між ними; стягнути 14427 грн. затрачених ни на обробіток земельної ділянки, яка на той час належала [PERSON] (кадастровий номер 4825484600:02:000:3197) та стягнути у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у його розпорядженні знаходиться невелика ділянка землі, яку він сам обробляє. Поряд з цією земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка площею 1.0947 га., яка належала [PERSON] . Відповідач запропонував позивачу купити у нього вказану земельну ділянку, на що останній погодився і вони обговорили усі умови угоди і визначилися, що [PERSON] передасть [PERSON] завдаток у розмірі 400 доларів США в забезпечення угоди. 22.05.2021 року відповідачем була написана розписка, відповідно до якої він отримав від [PERSON] 200 доларів США, а 16.06.2021 року він отримав ще 200 доларів США завдатку в забезпечення угоди. В подальшому відповідач пообіцяв зайнятися оформленням необхідних документів, а позивач почав обробляи земельну ділянку та мав намір її засіяти. Однак, згодом виявилося, що відповідач продав земельну ділянку іншій особі та не виконав умови домовленості. На теперішній час позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 800 доларів США, оскільки завдаток повертається у подвійному розмірі, витрати які він поніс на культивацію зесмельної ділянки, оранку і витрати на пальне, а всього 14427 грн. Крім того, позивач вказує, що вказаними діями з боку відповідача порушився його сон, він став роздратованим, нормально не може працюваи через погіршення стану здоров`я, а тому вважає, що позивач має відшкодувати йому спричинену моральну шкоду у сумі 40000 грн. та понесені ним судові витрати. Ухвалою судді від 18.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 12.01.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Горбенко В.О. в судовому засіданні в частині позовних вимог по стягненню моральної шкоди 40 000 грн. відмовилася, інші позовні вимоги підтримала. Позивач повністю підтримав позицію свого представника. Представник відповідача - адвокат Кравченко О.С. позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 200 доларів США, які були передані [PERSON] 22.05.2021 року, згідно розписки на яку посилається позивач. Крім того, представник також вказав, що будь-який збов`язань щодо продажу земельної ділянки (кадастровий номер 4825484600:02:000:3197) [PERSON] і [PERSON] не обговорювали, а тому вважає, що позовні вимоги в іншій частині не підлягають задоволенню. Свідок [PERSON] пояснила, що 22.05.2021 р. приїздила зі своїм знайомим [PERSON] до [PERSON] купувати мед, і випадково стала свідко того, як [PERSON] передавав кошти [PERSON] , після отримання яких останній щось писав на капоті транспортного засобу, але що саме - їй не відомо. Потім дружина [PERSON] повідомила їй , що вони купують у [PERSON] земельну ділянку. Свідок [PERSON] пояснив, що працює у позивача, а саме обробляє землю.Останні два сезони обробляв земельну ділянку, яку його роботодавець [PERSON] мав купити у [PERSON] . Іншої інформації йому не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що є кумою і гарною знайомою сім`ї позивача, дружина [PERSON] їй розповідала, що планують купити земельну ділянку у [PERSON] , навіть сплатили вже певну суму. Свідок [PERSON] повідомив, що приїздив зі знайомою купувати мед 22.05.2021 року і бачив, як [PERSON] і [PERSON] про щось домовлялися, [PERSON] передавав кошти, а [PERSON] писав розписку на капоті транспортного засобу, які гроші і за що - йому не було відомо. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Із розписки, що додана до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , 1991 року народження отримав від [PERSON] завдаток у розмірі 200 доларів США 22.05.2021 року і 16.06.2021 року ще 200 доларів США. Факт написання даної розписки відповідач не спростовує. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За приписами ч. 4\~ст. 635 ЦК України, договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Позивач стверджує, що сказані кошти, що передані згідно розписки [PERSON] були передані для забезпечення угоди, а саме купівлі-продажу земельної ділянки . Доказів укладення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки до суду позивачем не надано. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм\~ЦК України\~завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей\~546,\~548 ЦК України\~завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 400 доларів США є авансом, яка підлягає поверненню, а не завдатком. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постановах: від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18), від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц (провадження № 61-18537св19), від 22 лютого 2022 року у справі № 750/2209/21 (провадження № 61-17523св21). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах, оцінюючи докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до висновку, що оскільки сторонами не було укладено попереднього договору, який би відповідав вимогам чинного законодавства, зокрема щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору, а з наданих позивачем доказів (розписки) вбачається, що відповідачу [PERSON] було передано позивачем кошти у загальному розімір 400 доларів США, на спростування вказного доказів не надано, тому суд розцінює вказані кошти як аванс, який слід стягнути з відповідача на користь позивача. Покази відповідача , що він отримував від позивача [PERSON] лише 200 доларів США суд знаходить голослівними та необгрунтованими. Згідно довідки ставка НБУ станом на 31.05.2023 1 долара США становила 36.58, що еквівалентно 400 доларів США становить 14 624 грн. (36.56х400). Аналізуючи зібрані по справі докази щодо стягнення з відповідача 14427 грн., затрачених на обробіток земельної ділянки (кадастровий номер 4825484600:02:000:3197) суд приходить висновку, що належних та допустимих доказів в цій частині позовних вимог позивачем не надано, а тому у суду відсутні підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог\~ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,80 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial