Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Славутської міської ради Хмельницької області, з позовом про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначили, що згідно рішення Славутської міської ради Хмельницької області № 64 від 20.02.2014 року його [PERSON] визнано основним наймачем квартири [ADDRESS] , однак у зв`язку з допущенням помилки надалі рішенням № 258 від 20.08.2020 року в м. Славута внесені зміни до рішення № 64 від 20.02.2014 року, згідно останньої редакції якого квартира, основним наймачем якої є [PERSON] має адресу : [ADDRESS] . Відповідачі починаючи з 2021 року за зареєстрованим місцем проживання не мешкають, дійсна адреса їх проживання невідома. Той факт, що відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні починаючи з 2021 року підтвержується актами КП Славутське ЖКО від 01.09.2021 року та 24.01.2023 року про непроживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем їх реєстрації - [ADDRESS] понад 6 місяців. З початку 2021 року ніхто з відповідачів жодного разу не з`явився у квартиру [ADDRESS] , де позивачі проживають, є повнолітніми особами, житлову площу залишили добровільно, перешкоди у користуванні квартирою їм не чинилися, мали можливість за бажанням вільно заходити в квартиру, і проживати в ній, майно (особисті речі) їх в квартирі відсутні, відповідачі не несуть ніяких витрат по утриманню квартири в будинку. Спроб повернутися та проживати в спірній квартирі відповідачі не робили, повністю припинили виконувати обов`язки по утриманню житлового приміщення в квартирі. Факт непроживання відповідачів можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] . Просили визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду 16.05.2023 року о 9.00 год. Позивачі та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали, зазначивши, що після смерті батька [PERSON] , позивачі вселилися до спірної квартири та не надавали їм можливості користуватися квартирою, потім пообіцяли їм придбати однокімнатну квартиру і вони підписали згоду на переоформлення договору найму на [PERSON] . Наразі позивачі відмовляються від вирішення квартирного питання і звернулися до суду, тим самим ввели їх в оману щодо квартири, в якій проживала родина Прушинських. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надали заяви та не заперечували проти зняття їх з реєстрації в спірній квартирі у зв`язку із не проживанням в ній. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Славутської міської ради Хмельницької області, надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, встановивши фактичні обставини справи, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] -син [PERSON] , відповідно до рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 64 від 20.02.2014 року із змінами внесеними рішенням виконкому Славутської міської ради № 258 від 20.08.2020 року, є основним квартиронаймачем по [ADDRESS] . З актів ЖЕК № 1 КП "Славутське ЖКО" від 01.09.2021 року та від 24.03.2023 року слідує, що в квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців не проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які станом на час розгляду справи зареєстровані у вказаній квартирі. З пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] слідує, що в квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців не проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , раніше вони там проживали, але зараз там живуть лише [PERSON] , [PERSON] , які не перешкоджають іншим відповідачам у доступі до житлового приміщення. Позивачі, вказуючи на відсутність відповідачів у займаному ним житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців та втратою останніми у зв`язку з цим права користування жилим приміщенням, звернулися до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Таким чином, спірні правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 2 Житлового кодексу Української РСР. Згідно із ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, що визначено ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР. За приписами ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем їх реєстрації без поважних причин понад шість місяців, суд вважає, що останні втратили інтерес до спірного житла як до свого постійного місця проживання, тому порушене право позивачів як користувачів квартири [ADDRESS] підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням внаслідок їх відсутності у такому понад 6 місяців, встановлених ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України. При цьому, суд враховує аргументи позивачів, представника позивача, наведених в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі аргументи не спростовані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. Натомість суд не приймає до уваги заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо створення їм перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] , зі сторони позивачів, які вселилися до квартири і не надають їм доступу до житлового приміщення, обманним шляхом переоформили договір найму, оскільки вказані обставини не підтверджуються жодними доказами, свідки, допитані судом не зазначили про створення позивачами перешкод останнім у користуванні квартирою. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР та на які вірно посилаються позивачі у поданому позові. З цих підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved