Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю [PERSON] , який померла [INFO] . Вказані вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] у віці 82 років з якою вона проживала на день смерті у будинку [ADDRESS] якого належали спадкодавці на праві приватної власності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її власність 36/100 будинку [ADDRESS] та приватизовану земельну ділянку, розміром 0,0948 га, на якій розташована нерухомість, на яку [PERSON] вже оформила спадщину. Спадкодавця [PERSON] залишила на ім`я [PERSON] та її рідної сестри [PERSON] , заповіт від 15 грудня 2000 року на усе належне їй рухоме та нерухоме майно та на всі права та обов`язки в рівних частках кожному з них, які належали їй на день смерті, але [PERSON] не забажала прийняти спадщину. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину як по закону так і по заповіту. В [PERSON] виникла необхідність подати заяву про оформлення спадщини на 36/100 частин будинку та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в статусі доньки, як спадкоємці першого ступеню споріднення (отримана спадщина в такому випадку оподатковується за нульовою ставкою). Під час підготовки та вивчення документів для звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, або заповітом на будинок виявилось, що відсутнє свідоцтво про шлюб матері заявниці [PERSON] з [PERSON] , який вони уклали на території Російської Федерації. З метою встановлення факту споріднення [PERSON] зверталась до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою отримання довідки про укладання [PERSON] шлюбу з [PERSON] , але їй повідомили, що в досудовому порядку зробити це неможливо у зв`язку з війною з Російською Федерацією та відсутності між Україною та Російською Федерацією договірних та дипломатичних відносин. Ухвалою суду від 21 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року від Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувано належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи № 34/09, заведеної 23 січня 2009 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву та просили задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, завідувач нотаріальної контори Небосенко О. просила розглянути справу без участі їх представника. Представник заінтересованої особи Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, про час та розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Крім того, за заявою заявника в судовому засіданні було також допитано свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що вона сусідка [PERSON] та знала її покійну мати [PERSON] . Також їй відомо, що [PERSON] доводиться сестрою [PERSON] , яка в свою чергу наразі проживає разом зі своїм сином. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного. 15 грудня 2000 року [PERSON] , [INFO] , в с. Алферівка, Новохоперського району, Воронезької області, у присутності державного нотаріуса дніпропетровської державної нотаріальної контори складено заповіт на ім`я [PERSON] , [PERSON] , а саме на усе належне їй майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. 10 травня 1975 рок [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , яка народилась у селі Алеферівка, Новохоперського району, Воронезької області, уклали шлюб, після укладання якого дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів вчинено запис № 7. 19 вересня 1975 року видано свідоцтво про встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] у [PERSON] . 19 вересня 1975 року повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилась у селі Алеферівка, Новохоперського району, Воронезької області, РСФСР. Місце реєстрації с. Алеферівка, Новохоперського району, Воронезької області. 02 жовтня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] укладеною договір продажу 36/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І. [INFO] у віці 82 років у місті Дніпропетровську померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції серії [NUMBER] . Як вбачається з досліджених в судовому засіданні копій вказаних вище документів заявник [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] » та в її свідоцтві про народження зазначено матір`ю [PERSON] , народження якої зареєстровано у селі Алеферівка, Новохоперського району, Воронезької області, де також народилась і [PERSON] , [INFO] , яка склала заповіт на [PERSON] , а допитана у якості свідка [PERSON] показала, що знає і [PERSON] і [PERSON] , яка є матір`ю заявника. Також, у судовому засіданні було досліджено копію спадкової справи № 34/2009 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з якої вбачається, що заявник [PERSON] 23 січня 2009 року звернулась до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою по прийняття спадщини, які відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та на підставі її заяви було заведно вказано спадкову справу. 14 травня 2013 року в присутності державного нотаріуса державної нотаріальної контори м. Ашхабада Огшуков М. Васкановою Л.І. складено заяву в якій зазначено, що вона не претендує на майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, відомості у спадковому реєстрі відсутні. Таким чином, письмовими матеріалами, які узгоджуються з показами допитаного свідка, підтверджується що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла та після її смерті відкрилась спадщина. Також встановлено, що на теперішній час у заявника відсутні документи, які б посвідчували її родинний зв`язок із померлою матір`ю, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, встановлення факту родинних відносин заявника з померлою має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати заявнику своє право на отримання спадщини за законом. Так, згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Окрім того, згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Ці ж самі положення викладені у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Постановою Великої Палати Верховного суду від 08 листопада 2019 року по справі №161/853/19 визначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій\~статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Системний аналіз наданих заявником доказів, а також враховуючи покази допитаного в судовому засіданні свідка, у своїй сукупності дійсно свідчить про те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а відсутність на теперішній час документів необхідних для встановлення родинних зв`язків між ними унеможливлює реалізацію заявником права на спадкування за законом. За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення вказаної заяви, оскільки встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved