Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

В лютому 2023 позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Заява мотивована тим, що 23.04.2020 відповідач подав до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості заяву з проханням надати йому статус «безробітного». У зазначеній заяві відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного, де зазначено, що безробітні повинні своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі наказу від 23 квітня 2020 року №НТ200423 відповідачу було надано статус «безробітного» з призначення допомоги по безробіттю з 23 квітня 2020. В подальшому наказом Шевченківської філії від 11.01.2021 відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин. Наказом Шевченківської філії від 18.03.2021 на підставі п.13. ч.1 ст.31 Закону №1533-ІІІ та абз. 2 пп.2 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затверджено постановою кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, відповідачу припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості. На підставі виявлених розбіжностей з даними Пенсійного фонду України при проведенні розслідування виплат матеріального забезпечення, про що складено Акт№3347 від 20.12.2021 встановлено, що під час перебування на обліку відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Охоронна компанія «Прометей» згідно наказу №25-к від 10.06.2020 року, у зв`язку з чим, було видано наказ Шевченківської районною філією позивача 04 січня 2022 за № 2/291-02/22 про стягнення з відповідача виплаченого йому матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 5 533,27 грн. Оскільки в досудовому порядку, відповідач не повернув суми боргу, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для стягнення суми заборгованості примусово. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2023, відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду наддав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання в адресу суду не надходило, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» (далі по тексту, норми зазначеного Закону будуть наведенні в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 43 цього Закону, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. При цьому, згідно положень ч. 2 цієї статті, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Встановлено, що 23.04.2020 [PERSON] звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статус «безробітного» та призначення виплат допомоги по безробіттю (копія наявна в матеріалах справи). Наказом від 23 квітня 2020 року №НТ200423 відповідачу було надано статус «безробітного» з призначення допомоги по безробіттю з 23.04.2020 (копія наявна в матеріалах справи). Наказом Шевченківської філії від 11.01.2021 відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням центру зайнятості без поважних причин. 18 березня 2021 року наказом Шевченківської філії на підставі п.13. ч.1 ст.31 Закону №1533-ІІІ та абз. 2 пп.2 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затверджено постановою кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, відповідачу припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості. Згідно з витягу із наказу про прийняті рішення наказ від 23 квітня 2020 року №НТ200423 відмінено (копія наявна в матеріалах справи). Актом №3347 від 20.12.2021 встановлено, що під час постановки на облік відповідача перебував у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Кінокомпанія «Київтелефільм» згідно договору №60/НСЧ від 01.10.2020. Згідно з наказом №25-к від 10.06.2020 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Охоронна компанія «Прометей» (копія наявна в матеріалах справи). На підставі виявлених розбіжностей з даними Пенсійного фонду України при проведенні розслідування виплат матеріального забезпечення постановлено наказ Шевченківського районної філії Київського міського центру зайнятості 04 січня 2022 за № 2/291-02/22 про стягнення з відповідача виплаченої йому матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 5 533,27 грн. У відповідності з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Пунктом 9 ч. 1 ст. 45 цього Закону визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). За приписами п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 цього Кодексу передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved