Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

У грудні 2022 до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов позов ТДВ «Страхова група «Оберіг» до [PERSON] про стягнення 66 996 грн. 58 коп. Позов обгрунтований тим, що 02.10.2021 року у м.Києві сталася дрожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Steyr" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу "Ford" д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , а також встановлено факт , що ДТП сталося внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам правил дорожнього руху, оскільки відповідач перед виїздом не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху у транспорного засобу "Steyr" д.н.з. [NUMBER] відірвалися деталі карданного валу, які влетіли на смугу руху та пошкодили транспортний засіб "Ford" д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність автомобіля "Steyr" д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг», за полісом обов`язкового стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів ЕР -202664237. Позивач виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування згідно звіту про вартість матеріального збитку завданого пошодженому транспортному засобу "Ford" д.н.з. [NUMBER] - 41888 грн. 66 коп. Враховуючи винність відповідача у вказаному ДТП , а також виплати страхового відшкодування, позивач отримав право звернутися до відповідача про компенсацію виплаченого стархового відшкодування у розмір 41.888 грн. 66 коп. Позивач просить стягнути з відповідача 66 996 грн. 58 коп. страхового відшкодування, що складає: 41 888, грн. 66 коп.- основного боргу, 10409 грн. 01 коп. - інфляційні витрати, 13 576 грн. 52 коп. - пеня, 1 122 грн. 39 коп. - три відсотки річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 29.12.2022 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 15.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представником - адвокатом Вяловою І.М. до суду надано пояснення у котрих остання просить справу розглядати у її відстуність, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що відповідач на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ "Ековтортранс" і керував саме транспортним засобом вказаного товариства, а тому шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не водієм. Також, позовні вимоги є необгрунтованими в частині інфляційнийх та пені. Крім того, відповідачу не було направлено заяви про виплату стахового відшкодування. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02.10.2021 року у м. Києві сталася дрожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Steyr" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу "Ford" д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 01.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 02.10.2021 року за участю трапортних засобів "Steyr" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу "Ford" д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "Steyr" д.н.з. [NUMBER] забезпечена полісом ЕР - 202664237 Страхова група "ОБЕРІГ", та котра здійснила виплату потерпілій стороні у розмірі 41 888 грн. 66 коп. Вкаазні обставини підтверджуються страховим актом 33754/ від 26.11.2021, згодою потерпілої сторони від 15.11.2021 року та полісом ЕР - 202664237. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 року зазначила, що відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Згідно з підпунктами «г» і «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначено в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР; а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки- роботодавець. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-108цс13). На підставі наказу №73 від 08.11.2019 року [PERSON] прийнятий на роботу в ТОВ "Ековтортранс" на посаду водія. Вказане підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини [PERSON] , який на час вчинання ДТП керував транспортним засобом, що належить ТОВ "Ековтортранс" та перебував у трудових відносинах у ТОВ "Ековтортранс" на посаді водія, тобто він на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідачу було направлено та повідомлено про виплату страхового відшкодування. Таким чином, позовні вимоги в частині нарахування інфляційних виплат та пені є безпідставними, оскільки згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просторочення, а також три проценти річних від простороченої суму. Положення ст. 625 ЦК України не застосовується до відносин про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"). Відповідно до ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, та

Outcome: dismissed