Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, актовий запис № 326; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2021 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них з відповідачем не склалося. Оскільки виявилось, що відповідач безвідповідальний та взагалі не здатен дбати про сім`ю, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні погляди на сімейне життя. Позивач втратила до відповідача повагу, любов і вважає, що їх відносини не відповідають критеріям ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України. Починаючи з березня 2022 року позивач і відповідач разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, на примирення позивач не згідна. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе з підстав викладених вище. Спору відносно місця проживання дітей на даний час немає, оскільки, станом на день звернення із даною позовною заявою, вони проживають разом із позивачкою. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Позивач та представник позивача в судові засідання не прибула, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. 24.05.2023 на електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Резнік К.О. поступило клопотання про розгляд справи без присутності позивача та представника позивача. Відповідач в судові засідання призначені по справі жодного разу не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відзив на позовну заяву відповідач теж не подавав. Із відповіді [INFO] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , житель с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області, згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.03.2022 [INFO] на військову службу по мобілізації не призивався . Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 вересня 2021 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, актовий запис № 326, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 14.04.2023 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судові засідання призначені по справі не прибув для надання пояснень, відзив на позовну заяву не подавав, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Беручи до уваги те, що суду не відомо, яке прізвище бажає залишити собі позивачка після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесення позивачем [PERSON] витрат на правову допомогу в суді першої інстанції представником позивача - адвокатом Резнік К.О. подано договір № 10/02-23-ПО про надання правової допомоги, укладений між [PERSON] та адвокатом Резнік Катериною Олександрівною 10 лютого 2023 року, акт приймання наданих послуг за договором № 10/02-23-ПО від 24.02.2023 та квитанцію від 10.02.2023 про оплату [PERSON] 5000 грн. за послуги адвоката Резнік К.О. Відповідно до договору № 10/02-23-ПО про надання правової допомоги адвокат Резнік К.О. зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта [PERSON] у судах України загальної юрисдикції та здійснювати професійну діяльність згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені ЦПК України, ГПК України, КУпАП, КАС України. Згідно п.4.2 даного Договору розмір гонорару адвоката становить 5 000,00 грн. без ПДВ, сплачується клієнтом у готівковому чи безготівковому порядку на рахунок адвоката та поверненню не підлягає. З акта приймання наданих послуг за договором № 10/02-23-ПО про надання правової допомоги, вбачається, що виконавець - адвокат Резнік К.О. надала замовнику [PERSON] наступні послуги: усна консультація адвоката, аналіз наданих документів, підготовка та направлення до Городенківського районного суду Івано-Франківської області позовної заяви про розірвання шлюбу, присутність адвоката для захисту інтересів у цивільному суді (перше судове засідання). Вартість послуг, вказаних у п.1 Акту становить 5000,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат на правову допомогу позивачу адвокатом Резнік К.О., суд враховує відсутність обґрунтованого належним чином заперечення відповідача щодо задоволення позовної вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, також чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат; загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для учасника справи. Оскільки, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, то відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката Резнік К.О., на користь позивача підлягають стягненню з відповідача повністю в розмірі 5 000 грн. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved