Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в якому просить суд стягнути на його користь з відповідача суми страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. В обґрунтування позову зазначено, що 19.11.2021 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак [NUMBER] , транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , та транспортним засобом «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР204880278. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 та ст.124 КУпАП. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт АRX №3087045 від 03.12.2021 року. На підставі цього акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 27\~722,54 гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в позовній заяві просить суд про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 10.02.2023 рік Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» зареєстроване у встановленому законом порядку 22.08.2003 року, основним видом діяльності є інші види страхування, крім страхування життя (а.с.4). Судом встановлено, що 19.11.2021 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак [NUMBER] , транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] та транспортним засобом «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] . За наслідком вказаного правопорушення, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанов Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.139 КУпАП (а.с.10-14). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. В силу ч.4 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.11.2021 року, додатковому доказуванню не підлягає. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Пошкоджений у вказаній дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб марки «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була зареєстрована в АТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «Аха Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с.5-7). Страхувальник звернувся з заявою до позивача про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування. Згідно з заявою про страхове відшкодування від 02.12.2021 року потерпілому [PERSON] , складено страховий акт серії ARX №3087045, яким визнано дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 19.11.2021 року, страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування власнику транспортного засобу марки «Lexus», державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 27\~722,54 грн., яке було виплачено потерпілому [PERSON] , 06.12.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №0410001 (а.с.22) Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до\~статті 5 вказаного Закону, страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього\~Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього\~Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин (стаття 6 Закону). Статтею 16 Закону встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст.979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 21 Закону України «Про страхування»\~встановлено, що страхувальник зобов`язаний зокрема повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Страховик в свою чергу у відповідності до статті 20 Закону зобов`язаний зокрема протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 1192\~ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди в натурі або відшкодування завданих збитків в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно дост.22\~ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1194\~ЦК України передбачено, що уразі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у своїй постанові від 04.07.2018р. (справа №755/18006/15-ц), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як вбачається з наданого до суду полісом №ЕР204880278 (а.с.15), станом на момент дорожньо-транспортної пригоди\~19.11.2021 року, відповідальність власника транспортного засобу марки «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, перед третіми особами було застраховано в СК «Аха Страхування». Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні,у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. На підставі викладеного, оскільки винною особою не застраховано своєї цивільно-правової відповідальності, а позивачем було виплачено страхове відшкодування, суд вважає, що позивач набув право вимоги у відповідності до ст.993\~ЦК України на пред`явлення вимог до відповідача про відшкодування зазначених витрат. Будь-яких доказів на спростування наданого до суду розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідача, останнім до суду не надано. З огляду на викладене суд вбачає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 2684 гривні 00 копійок.

Outcome: approved