Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Клюйка А.О. (ордер серії ВК №1065990 від 28 березня 2023 року) звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 28 березня 2012 року, шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Починаючи з 2018 року, відповідач не піклується про своїх дітей та жодним чином не бере участі у їх вихованні, утриманні. Відповідач не відвідує дітей, не цікавиться їх життям, навчанням, розвитком. На даний час вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відтак вважає, що вказані нею обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судове засідання позивачка та її представник - адвокат Клюйко А.О. не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять суд його заводольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, а також надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його неповнолітніхдітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено такі обставини. Судом встановлено, що 19 червня 2007 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 28 березня 2012 року, було розірвано (а.с.16). Згідно копій свідоцтв про народження вбачається, що батьком неповнолітніх [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , є відповідач [PERSON] (а.с.13-15). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї вбачається, що на утриманні [PERSON] перебувають неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.) Згідно характеристик на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виданих Селецьким ліцеєм ім. Олега Ващишина Дубровицької міської ради вбачається, що матір дітей [PERSON] приділяє належну участь у навчанні та вихованні дітей. Вона цікавиться їх шкільним життям та навчанням, безе участь у батьківських зборах та здійснює контроль на виконанням домашніх завдань. Батько дітей - [PERSON] , жодного разу не цікавився у вчителів навчального закладу результатами навчально-виховного процесу, не відвідує батьківські збори (а.с.27-29). Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично не проживає разом зі своїми дітьми та не бере участі у їх вихованні та утриманні. Неповнолітні діти перебувають на повному утриманні своєї матері [PERSON] , яка забезпечує їх всім необхідним. А тому, враховуючи викладені обставини, орган опіки та піклування - виконавчого комітету Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.55-56). Частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З письмових доказів досліджених судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який є батьком неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тривалий час не приділяє жодної уваги вихованню дітей, не цікавиться їх життям, навчанням та розвитком. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача [PERSON] щодо участі в вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя дітей, мала місце протягом довгого періоду часу. Частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 2 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, чим позбавляє їх можливості нормально самоусвідомлюватись. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей. При цьому, суд враховує, що зазначений стан речей триває довгий проміжок часу. Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, в тому числі від їх матеріального утримання, що є складовою виховання, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved