Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

27.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.12.2020 року на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на кожну дитину, починаючи з 01.09.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що її матеріальний стан з часу ухвалення рішення значно погіршився. У зв`язку з цим, звертається до суду з даним позовом. Позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи заперечень не надходило. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив до суду не надав. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). ( а.с.18-19). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.12.2020 року у справі №553/1828/20 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на кожну дитину, починаючи з 01.09.2020 року до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення, Ленінським районним судом м. Полтави 28.01.2021 року було видано виконавчий лист по справі № 553/1828/20, щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. ( а.с. 22). До травня 2022 року [PERSON] сплачувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей шляхом зарахування особистих коштів на картковий рахунок [PERSON] (а.с.23,24). Оскільки, [PERSON] аліменти сплачувалися вибірково та не періодично, не покривали навіть мінімальних потреб дітей, а з листопада 2022 року він взагалі перестав сплачувати аліменти з невідомих причин, [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Нормою ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у твердій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Також, позивачкою понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., які позивачка просить покласти на відповідача. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які понесла позивачка, надані договір про надання правничої допомоги №15/23, укладений 20.02.2023 року між [PERSON] та АО «Агрос» та платіжна інструкція №@2PL199919 від 21.02.2023 року, відповідно до якої за адвокатські послуги, відповідно до договору про надання адвокатських послуг №15/23 від 20.02.20023 року позивачкою сплачено 15000,00 грн. Таким чином. Відповідно до ст.ст.137,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Outcome: approved