Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2022 в справі №751/8214/21 в розмірі 21 225,81 грн (а.с.1-2). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2022 із [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідач рішення суду не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 18 000 грн за період з 01.03.2022 до 30.11.2022 та в розмірі 3 225,81 грн за період з 01.12.2022 до 19.01.2023, а всього - 21 225,81 грн. За прострочення сплати цієї суми аліментів пеня становить 33 720 грн, що значно перевищує розмір суми боргу. Тому, посилаючись на ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь 21 225,81 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 28 березня 2023 року відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду. Одночасно залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У встановлений судом строк від відповідача та його представника надійшли відзиви на позовну заяву (а.с.44-47, 67-68), згідно яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначили, що несвоєчасне виконання рішення суду відбулось з поважних причин, які не залежали від волі відповідача. Так, у зв`язку з військовою агресією 28.02.2022 він втратив роботу та переїхав до м. Чернівці, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. Згодом він влаштувався на роботу в ТОВ «Нова Пошта», однак у квітні 2022 року отримав травму руки, перебував на лікарняному, після чого не зміг продовжувати працювати та звільнений з підприємства 04.05.2022. До вересня 2022 року, коли позивачка звернулась до державної виконавчої служби, він не міг зв`язатися з нею та з`ясувати, куди направляти аліменти. З 29.09.2022 до 08.12.2022 був зареєстрований як безробітній в Одеському міському центрі зайнятості. Як тільки у нього з`явився дохід, він відразу погасив заборгованість. За таких обставин вважають, що відсутня його вина у виникненні заборгованості, оскільки він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Протокольною ухвалою суду від 28.04.2023 розгляд справи відкладався для надання часу для направлення відзиву всім адресатам. Протокольною ухвалою суду від 24.05.2023 оголошено у справі перерву для надання додаткових доказів. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . 28 червня 2022 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на виконання рішення суду від 01.02.2022 видано виконавчий лист у справі №751/8214/21, провадження №2/751/434/22 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили - 04.03.2022, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4, 130). Згідно наказу ТОВ «Таврія - В» №062 від 24.02.2022 відповідач звільнений з роботи з 28.02.2022 (а.с.48). [PERSON] був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа в м. Чернівці 30.03.2022 (а.с.54). Надалі, згідно наказу №65-К 06.04.2022 відповідач був прийнятий на роботу в ТОВ «Нова Пошта» (а.с.50,157), проте згідно наказу №83-К 04.05.2022 звільнений за угодою сторін (а.с.51, 158). За період з 07.04.2022 року до 04.05.2022 дохід [PERSON] склав 5 916,51 грн, що підтверджується довідкою (а.с.159). Згідно листа від 12.10.2022 та 26.10.2022 ТОВ «Нова Пошта» повертає до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові постанови від 05.10.2022 та від 28.09.2022 стосовно [PERSON] (а.с.136,137). З копії електронних листків непрацездатності відповідача вбачається, що останній з 15.04.2022 до 19.04.2022, з 20.04.2022 до 22.04.2022, з 23.04.2022 до 27.04.2022 мав тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання (а.с.56-61). З 09.09.2022 відповідач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа в м. Одеса, що підтверджується копією довідки №5105-5002110232 (а.с.6,15). Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі заяви [PERSON] (а.с.127-128) 15.09.2022 відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с.3,100-101), про що повідомлено учасників виконавчого провадження (а.с.129). Державним виконавцем проведено ряд слідчих дій з примусового виконання рішення суду: винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.106-107), про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.09.2022 та від 05.10.2022 (а.с.108-109, 110-112), постановою від 16.12.2022 року накладено арешт на грошові кошти боржника, (а.с.113-114), направлено вимогу про надання довідки про доходи боржника (а.с.143), зроблено ряд запитів до Державної фіскальної служби України отримання доходів боржника (а.с.145,147,150-151), про що повідомлено учасників виконавчого провадження (а.с.131,144, 152). Згідно відповіді на запит МВС України повідомило про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с.165). Згідно відомостей ДФС України від 04.01.2023 року [PERSON] знято з обліку у контролюючих органах (а.с.169), інформація про джерела отримання доходів в ДРФО відсутня (а.с.170). На 10.11.2022 року державний виконавець викликав боржника [PERSON] до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові щодо сплати боргу за виконавчим документом №751/8214/21 (а.с.132-133). За період з 29 вересня 2022 року до 08 грудня 2022 року [PERSON] був зареєстрований як безробітній в Одеському міському центрі зайнятості (а.с.52) та отримав дохід у розмірі 6 294,56 грн (а.с.53). Відповідно акту державного виконавця від 14.11.2022 боржник [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.164). За інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, 23.12.2022 виконавче провадження [NUMBER] передано до Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.84-87, 115-116), про що повідомлено учасників виконавчого провадження (а.с.156). Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.01.2023 прийнято виконавче провадження [NUMBER] (а.с.122) та проведено ряд виконавчих дій: встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами (а.с.123-124, 125-126); направлено вимогу про надання інформації стосовно стану рахунків [PERSON] (а.с.161-162); зроблено ряд запитів до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, до Державної фіскальної служби щодо відкритих рахунків боржника та джерела отримання доходів (а.с.135,141,142). Також державний виконавець викликав боржника на 16.01.2023 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі (а.с.172-173). У зв`язку із щомісячною оплатою аліментів припинено звернення стягнення на кошти боржника, що підтверджується постановою від 16.05.2023 (а.с.117-118), про що також повідомлено сторони виконавчого провадження (а.с.174). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні за період з березня до листопада 2022 року виникла заборгованість у розмірі 18 000,00 грн, у грудні 2022 року заборгованість склала 2 000,00 грн, а всього за 2022 рік - 20 000,00 грн (а.с.5, 62,138,154). 16 грудня 2022 року внесені відомості про боржника [PERSON] до Єдиного реєстру боржників (а.с.120-121). Водночас у січні-лютому 2023 року відповідачем сплачено 24 000,61 грн аліментів, у зв`язку з чим станом на 01.03.2023 заборгованість відсутня, що підтверджується копією розрахунку Приморського ВДВС у м. Одесі (а.с.62,175-176, 178). Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 33 720 грн, що значно більше розміру самого боргу, а тому розмір пені, з урахуванням розміру заборгованості по аліментам, становить 21 225,81 грн (а.с.7). За березень, квітень 2023 року відповідач сплатив аліменти в розмірі по 2 000 грн, що підтверджується квитанціями про оплату (а.с.49, 179-180). Висновком за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON] від 15.03.2023 встановлено, що всі базові та індивідуальні потреби дитини, а саме: харчування, лікування, навчання, розвиток та виховання забезпечуються; дитина належно харчується, має літній та зимовий одяг, постільну білизну, взуття по сезону, має телефон, комп`ютер, канцелярське приладдя, забезпечена книжками та іграшками (а.с.64-65). Управлінням (Службою) у справах дітей Чернігівської міської ради факту недоцільного витрачання аліментів позивачем встановлено не було (а.с.63). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно з частиною першою статі 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Згідно зі статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статі 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Оскільки Сімейним кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається, застосуванню підлягають норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670св19. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненого державним виконавцем, заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.03.2022 до 30.11.2022 становила 18 000 грн, за період з 01.12.2022 до 19.01.2023 - 3 225,81 грн, а всього 21 225,81 грн. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розміру заборгованості по аліментам. Із розміром заборгованості відповідач погодився та із січня 2023 року почав погашати заборгованість, повністю погасив борг 15.02.2023. Отже, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 19.01.2023, в межах заявлених вимог, відповідно положенню частини 1 ст. 196 СК України, становить 21 225,81 грн. Твердження відповідача, що він з об`єктивних причин не міг сплачувати аліменти на утримання дитини з моменту набрання рішенням суду законної сили - 04.03.2023, зважаючи на відсутність реквізитів позивача, відсутністю інформації про її місце проживання, що унеможливлювало відправку аліментів на банківський рахунок, а також відсутність відкритого виконавчого провадження, не спростовують наявність заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду. Крім того, відповідач був обізнаний про рішення суду від 01.02.2022, яким з нього стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2 000 грн щомісячно. Також, відповідач до січня 2023 не намагався вжити жодних дій на виконання рішення суду та свого батьківського обов`язку зі сплати аліментів, що повністю спростовує твердження відповідача про відсутність у його бездіяльності вини. Належних доказів невиконання рішення суду із причин, що об`єктивно від нього не залежали, відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, беручи до уваги заявлений позивачем розмір, а також розмір заборгованості по сплаті аліментів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. V. Розподіл судових витрат Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1 073 грн 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved