Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] особі свого представника - адвоката Прокопенка В В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 23 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №56. [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». [PERSON] народилася [INFO] Батько відомості відсутні, мати - [PERSON] . В даний час дитині вже виповнилося 18 років. 3 2007 року вона разом з матір`ю та батьком проживає на території України. Паспорт громадянина України вона отримати не має можливості, оскільки була народжена в іншій державі. Батько є громадянином України, але у її свідоцтві про народження цього не зазначено, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, позивач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі. Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, проте подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Третя особа, [PERSON] , у підготовче засідання не з`явилася, проте подала заяву в якій просила задовольнити позов та розглянути справи у її відсутності. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , місце народження російська федерація. Батько - запис відсутній, мати - [PERSON] , громадянка росії. 23 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується актовим записом №56 від 23 липня 2007 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. (а.с. 9) Як вбачається зі звіту про встановлення батьківства ДНК від 03.01.2023 року, виготовлений ENDEAVOR DNA встановлено: передбачуваний батько не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини. На основі аналізу локусів STR, перерахованих вище, ймовірність встановлення батьківства дорівнює - 99.9999991%. Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС . При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини, що не заперечує мати дитини [PERSON] , яка виступає відповідачем у справі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved