Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач 23.02.2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просить суд позбавити батьківських прав відповідачку, призначити його опікуном над малолітніми дітьми та стягнути аліменти на свою користь на утримання дітей. Позов обґрунтував тим, що відповідачка є його дочкою, яка має двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зараз проживають у нього - у дідуся. Народження дітей зареєстроване на підставі ст.135 СК України, тобто відомості про батька внесені за вказівкою матері. Протягом останніх семи років відповідачка по справі не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дітей, ніяким чином не піклується про них, не цікавиться їхніми успіхами у школі та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з ними та приймати участь у їх вихованні, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, зв`язку із дітьми не підтримує. Оскільки відповідачка по справі тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач звернувся до органу опіки та піклування ВК Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області з питання позбавити дочку батьківських прав відносно його онуків, призначити його їхнім опікуном та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки від доходів відповідачки. Позивач та його представник, адвокат Поліщук І.Б., у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають. Представник виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області також у судове засідання не прибула, але надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує. Відповідачка, також, до суду не прибула, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, які містяться в п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства Таким чином, судом, зокрема встановлено, та не оспорюється сторонами, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] у батьківській хаті. Фактично проживає в [ADDRESS] . Остання має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). Народження дітей зареєстроване на підставі ст.135 СК України, тобто відомості про батька внесені за вказівкою матері. На тепер та протягом останніх семи років діти проживають разом із дідусем, позивачем у справі, і повністю перебувають на його утриманні та вихованні, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов дитини від 22.02.2023 року (а.с.22). Весь цей час відповідачка по справі не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дітей, ніяким чином не піклується про них, не цікавиться їхніми успіхами у школі та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з ними та приймати участь у їх вихованні, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, зв`язку із дітьми не підтримує. На цьому підґрунті за заявою позивача та на вимогу суду Орган опіки та піклування виконкому Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області надав висновок від 20.04.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виходячи із найкращих інтересів дітей. Зокрема, комісія 22.02.2023 року за заявою [PERSON] про невиконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо дітей відвідала місце мешкання дітей в [ADDRESS] . За вказаною адресою матері дітей не було. За можливою адресою проживання відповідачки [ADDRESS] до Новов`язівського старостинського округу направлено листа за отриманням характеристики на [PERSON] та отримано відповідь, що остання зі своїм співмешканцем [PERSON] займається вихованням п`ятьох дітей, скарг на неї до старостинського округу не надходило. Зараз діти [PERSON] та [PERSON] проживають у дідуся та бабусі навчаються в КЗО «Одрадівський ліцей Олексіївської сільської ради» в 7 та 6 класах. Мати не бере участі у їх вихованні та навчанні дітей, не проживає з ними з раннього дитинства, діти зовсім не бачать матір. Всі документи про проведення профілактичних рейдів, відібрання пояснень, акти обстеження житлово-побутових умов, характеристики, тощо надані представником Органу опіки та піклування. Крім того, позивач у справі, дідусь малолітніх, виявив бажання стати опікуном онуків, про що також надав заяву до Служби у справах дітей. 07.04.2023 року. Служба, перевіривши всі доводи заявника, надала свій висновок про можливість виконання [PERSON] обов`язків опікуна щодо своїх малолітніх онуків та про подальшу доцільність влаштування дітей до родини [PERSON] . Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, з наведених вище документів, пояснень сусідів суд встановив факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, який полягає у не приділенні уваги матері до життя, навчання, та виховання дітей, їх внутрішньому світу. Приймаючи до уваги визнання відповідачкою позову, а також те, що судом вина відповідачки у не приділенні уваги дітям встановлена і відповідачка не бажає змінити ставлення до їх виховання, суд вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо її дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 167 СК України якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи позицію позивача та органу Опіки та піклування, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном малолітніх онуків. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 164 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають задоволенню в розмірі 1/3 частки від доходів відповідачки. Так, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що про свій стан здоров`я відповідачка суд не повідомила, а про стан здоров`я дітей суду не відомо, про інших утриманців у суду відомостей немає, суд доходить висновку про стягнення з відповідачки на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то він в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави, а за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та про призначення опікуна у тих самих сумах разом 2147,20 грн. він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved