Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) про виділ частки в натурі із спільного домоволодіння та припинення спільної часткової власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору дарування частки житлового будинку, вона є власником 4/25 часток житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Належна частка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 7110136700:05:006:00892, загальною площею 0,0165 га, яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2022 року. Інші 21/25 частин вказаного домоволодіння належить відповідачам. Вже протягом багатьох років між співвласниками існує фактичний розподіл будинку та поділ земельної ділянки які належать співвласникам на праві приватної власності. Частки позивачки та відповідачів є ізольованими та мають окремий вхід, у дворі встановлені тверді межі у вигляді паркану. Виділ частки кожного співвласника технічно можливий та не потребує проведення будь яких змін у технічній конструкції нежитлового приміщення. Фактичний розподіл домоволодіння в натурі шляхом укладання нотаріального правочину не можливо у зв`язку з відсутністю всіх співвласників даного домоволодіння. Просить виділити їй в натурі 4/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] відповідно до висновку експерта. Право спільної часткової власності припинити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.03.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у порядку загального провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.05.2023 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Джирма А.В. надала до суду заяву в якій просить справу розглянути у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує та просила їх задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву в якій просять справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги позивача визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Суд заслухавши адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору дарування частки в праві власності на житловий будинок від 27.05.2022 року [PERSON] прийняла в дар 4/25 часток в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 27.05.2022 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки на підставі якого [PERSON] придбала у власність 0,0165 га земельної ділянки по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 20.08.2022 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11239328605 від 05.06.2023 власником 37/200 часток будинку за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] . З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2023 встановлено, що 23/100 часток будинку за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] , 6/25 часток зазначеного будинку зареєстровано на праві спільної часткової власності за [PERSON] . За даними технічного паспорту домоволодіння за адресою: [ADDRESS] загальна площа житлового будинку з прибудовами літ. «А-1, А1-1, А2-1,\~а 1, а2, а3, а4, а5»складає 241,8 кв.м. Відповідно до висновку експерта від 14.12.2022 року № 19/22-БТ - 4/25частин житлового будинку від 241,8 кв.м. становить 38,7 кв.м. Даної площі, яка достатня для влаштування однокімнатної квартири в житловому будинку. Отже виділити ідеальну частку співвласника в натурі по [ADDRESS] вбачається можливим. Частинами 1, 2\~статті 319 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. З матеріалів справи вбачається, що кожний співвласник домоволодіння, якою фактично користуються, є відокремленою частиною, тому її виділ в натурі можливий та не порушує права відповідачів. Експертом [PERSON] , згідно висновку № 19/22-БТ від 14.12.2022, на розсуд суду запропоновано варіант виділу 4/25 часток зі спільного житлового будинку з прибудовами літ. «А-1, А1-1, А2-1,\~а 1, а2, а3, а4, а5»: прибудову « а2» приміщення\~1,\~веранда площею\~5,2\~кв.м.;\~ прибудову «а1» - приміщення 3-1, кухня площею 6,0 кв.; житловий будинок літ. «А-1» приміщення 3-2, кімната площею 10,0 кв.м.; приміщення 3-3, кімната площею 14,1 кв.м,,разом 35,3 кв.м. З урахуванням господарської будівлі та споруд : погріб літ. «К» під частиною прибудови літ. «а1» - 100%; огорожа № 7- 100%; огорожа № 8 (хвіртка) -100%. Земельна ділянка площею 0,0165 га з кадастровим номером 7110136700:05:006:00892 перебуває у власності [PERSON] має чітко встановлені межі і розміри та ізольована огорожею від суміжних земельних ділянок. Позивач зазначає, що бажає здійснити виділ своєї частки з домоволодіння. Вивчивши зазначені варіанти поділу житлового будинку, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта № 19/22-БТ від 14.12.2022 року та вважає, що запропонований експертом варіант розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, відсутня необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважає доцільним розділити житловий будинок із надвірними спорудами та земельну ділянку. Відповідно до ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, а також їх достатність та взаємозв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих

Outcome: approved