Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

08 червня 2022 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків. Позивач посилається на те, що [PERSON] з 11 червня 2012 року призначено на посаду начальника відокремленого структурного підрозділу «Павлоградська дистанція колії», [PERSON] з 06 липня 2021 року призначено на посаду головного інженера структурного підрозділу «Павлоградська дистанція колії», [PERSON] з 26 травня 2020 року переведено на посаду бригадира з поточного утримання та ремонту колії, [PERSON] 17 лютого 2017 року переведено на посаду старшого майстра шляхового І дільниці, [PERSON] з 13 лютого 2006 року переведено на посаду майстра шляхового, [PERSON] з 02 лютого 2001 року переведено на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв, [PERSON] з 18 липня 2012 року переведено на посаду заступника начальника дистанції. Внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх посадових обов`язків 18 листопада 2021 року на перегоні Самійлівка-Варварівка по І непарній колії 968 км ПК8 сталося сходження двох вагонів у складі вантажного поїзда № 9501. Розмір збитків, завданих цією транспортною подією, складає 368\~820 грн 12 коп. Позивач просить стягнути у рівних частках з відповідачів суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 368\~820 грн 12 коп. 26 вересня 2022 року відповідач [PERSON] подав відзив, за змістом якого позовні вимоги ним не визнаються, оскільки вони заявлені до неналежних відповідачів. Належним відповідачем по справі є юридична особа суб`єкт господарювання - філія «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця», а розгляд справи належить до юрисдикції господарського суду. Крім того у позовній заяві не визначений розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду та меж матеріальної відповідальності. У позовній заяві не зазначені підстави для стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у повному обсязі. Також у позовній заяві вказано, що із заробітної плати відповідачів проводяться утримання в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, тому відсутні правові підстави для звернення до суду з позовом. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, [PERSON] з 11 червня 2012 року призначено на посаду начальника відокремленого структурного підрозділу «Павлоградська дистанція колії», [PERSON] з 06 липня 2021 року призначено на посаду головного інженера структурного підрозділу «Павлоградська дистанція колії», [PERSON] з 26 травня 2020 року переведено на посаду бригадира з поточного утримання та ремонту колії, [PERSON] 17 лютого 2017 року переведено на посаду старшого майстра шляхового І дільниці, [PERSON] з 13 лютого 2006 року переведено на посаду майстра шляхового, [PERSON] з 02 лютого 2001 року переведено на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв, [PERSON] з 18 липня 2012 року переведено на посаду заступника начальника дистанції. (том 1 а.с.78-84) Відповідачі станом на 18 листопада 2021 року працювали на різних посадах у регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». 30 листопада 2021 року складено протокол № НЗІ-3-9/70 наради під головуванням заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». За змістом цього документу 18 листопада 2021 року о 03:40 годині сталася аварія при слідуванні вантажного поїзда № 9501 з локомотивом ДЕ1-034 на 968км ПК7+29м непарної колії перегону Самійлівка-Варварівка регіональної філії «Придніпровська залізниця» зійшли з рейок два останні завантажені вагони. Загальні матеріальні збитки від допущеної транспортної події становлять 368\~820 грн 12 коп. Було прийнято протокольне рішення пред`явити матеріальний збиток для часткового відшкодування з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно з наданими ними заявами та відповідно до вимог чинного законодавства. 20 листопада 2021 року начальником структурного підрозділу «Павлоградська дистанція колії» винесено наказ № 579 про притягнення до матеріальної відповідальності, згідно якого у зв`язку з аварією сходженням з рейок двох вагонів вантажного поїзда № 9501 на перегоні Самійлівка-Варварівка, яка сталася 18 листопада 2021 року, утримано суму середньомісячного заробітку відповідно до частини першої статті 136 Кодексу законів про працю України, з працівників: -начальника дистанції [PERSON] у розмірі 30\~970 грн 78 коп, -заступника начальника [PERSON] у розмірі 24\~838 грн 17 коп, -головного інженера [PERSON] у розмірі 20\~642 грн 50 коп, -старшого майстра шляхового І дільниці [PERSON] у розмірі 22\~786 грн 33 коп, -майстра шляхового [PERSON] , у розмірі 23\~146 грн 29 коп, -бригадира з поточного утримання колії [PERSON] у розмірі 18\~917 грн 02 коп, -електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування [PERSON] у розмірі 15\~356 грн 66 коп. (том 1, а.с.96-97). На підставі цього наказу здійснювалися відрахування із заробітної плати відповідачів (том 1, а.с.168-174) Тобто на відповідачів було покладено роботодавцем обов`язок щодо відшкодування шкоди у розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку. Згідно заявлених позовних вимог АТ «Укрзалізниця» просить стягнути з відповідачів у рівних частках заподіяну шкоду у повному розмірі. Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови що така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю працівника). \~ \~ \~За шкоду,\~заподіяну підприємству,\~установі,\~організації при\~виконанні трудових\~обов`язків,\~працівники,\~крім працівників,\~що є\~посадовими особами,\~з вини\~яких заподіяно\~шкоду,\~несуть матеріальну\~відповідальність у\~розмірі прямої\~дійсної шкоди,\~але не\~більше свого\~середнього місячного\~заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві (стаття 132 КЗпП України). Випадки повної матеріальної відповідальності визначені статтею 134 КЗпП України, а саме - відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1\~цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством; 10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом. З матеріалів справи видно, що на відповідачів було покладено матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду у розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, шляхом здійснення відрахувань з їх заробітної плати. Позивачем не доведено наявності підстав для покладення на відповідачів повної матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду. Зокрема не надано доказів, що з відповідачами укладалися письмові договори про повну матеріальну відповідальність згідно статті 135-1 КЗпП України або про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність згідно статті 135-2 КЗпП України. У посадових інструкціях працівників, доданих до позовної заяви, також не зазначається про повну матеріальну відповідальність за завдану шкоду. Відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що дії (бездіяльність) відповідачів, якими завдано шкоди, мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Суду не надано відомостей про притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності за допущені порушення, які призвели до аварії. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів у рівних частках суми завданої матеріальної шкоди у повному розмірі - 368\~820 грн 12 коп належним чином не обґрунтовані і не підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 5532 грн 30 коп (том 1, а.с.1) Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати, що складаються з судового збору, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed