Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19.04.2019 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києва, актовий запис №233. У сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинились. Позивач вказує, що протягом останнього часу стосунки у сторін розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З 20.10.2022 року сторони не ведуть сімейного життя, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Оскільки з визначеної дати сторони не намагались відновити шлюбні стосунки, позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим і просить шлюб розірвати. 07.02.2023 року ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. На адресу суду надійшов відзив відповідача у якому останній зазначає, що жодних підстав для розірвання шлюбу немає. Вказує, що кохає, поважає та піклується про свою дружину. Бажання позивача розірвати шлюб викликане сильною втомою та важким психологічним станом. Відповідач зазначає, що прикладає зусилля для збереження шлюбу. Просить суд надати час для примирення. На адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечує щодо надання часу на примирення. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.03.2023 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. 31.05.2023 року від відповідача надійшла заява у якій останній просить розглянути справу у його відсутність та надає згоду на розірвання шлюбу. В зв`язку з визнанням позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19.04.2019 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києва, актовий запис №233. У сторін в шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В силу положень ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved