Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері право власності на земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, в якому заповіла позивачу все своє майно. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) в колективній власності в асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки розміром 4,77 га в умовних кадастрових гектарах. Після смерті спадкодавця позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та нотаріусом було заведено спадкову справу № 24/1997, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] , померла спадкодавець [PERSON] , про що Заньківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.05.1996 року. Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.1944, відповідно до якого батьками позивача [PERSON] , який народився [INFO] - є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААЕ №420461 виданого Державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори спадщину після померлої [PERSON] у вигляді цілого домоволодіння який знаходиться за адресою: [ADDRESS] прийняв [PERSON] . З довідки № 387 від 15.11.2021 року виконавчого комітету Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] , на день смерті, [INFO] постійно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому будинку на день смерті та протягом шести місяців після смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадщину в шестимісячний строк прийняв [PERSON] - син, шляхом поховання, догляду за будинком та обробітком присадибної земельної ділянки. Згідно виписки № 405 від 01.12.2021 року виконавчого комітету Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] відповідно до Додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю: серія ІІ-ЖТ № 000145, виданого 11 жовтня 1995 року асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки була внесена в список громадян - членів колективного сільськогосподарського кооперативу або товариства на право колективної власності на землю (земельний пай) за № 460, що підтверджується уточненим списком громадян - членів асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки Радомишльського району Житомирської області. З довідки № 342 від 25.08.2021 року виконавчого комітету Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області вбачається, що відповідно до Додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю: серія ІІ-ЖТ № 000145, виданого 11 жовтня 1995 року асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки розмір земельної частки (паю) становить 4,77 га в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до інформації наданої ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 29.11.2022 року за № 829/30-22 відповідно до Книги реєстрації сертифікатів, направо на земельну частку (пай), що видаються с. Заньки Заньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області відомості, щодо виготовлення та видачі Сертифікату на право на земельну частку (пай) на [PERSON] відсутні. Згідно «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, а саме Розділ № 1 «Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб по Заньківській сільській раді Радомишльського району Житомирської області» відомості про реєстрацію державного акта на право власності на земельні ділянки на [PERSON] відсутні. З повідомлення Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 11.03.2023 року № 116/01-16 вбачається, що нотаріусом відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved