Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У червні\~2022\~року Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~«ПриватБанк»\~звернулося до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 6471 грн. 56 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву про надання банківських послуг, на підставі якої йому був відкритий кредитний рахунок, установлений кредитний ліміт та видано кредитну картку. Банк зазначає, що, укладаючи кредитний договір, [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Відповідно до\~частини 3\~статті 1268\~ЦК України\~спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання. 28.02.2021 року банком до нотаріальної контори була направлена претензія кредитора спадкодавця. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором від 24.11.2010 року становить 6471 грн. 56 коп. та складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Отже, посилаючись на викладені обставини, банк просив стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу спадкодавця в розмірі 6471 грн. 56 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 червня 2022 року у справі було відкрите загальне позовне провадження. Під час підготовчого засідання судом за клопотанням представника позивача були витребувані відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , а також відомості про склад осіб, які були зареєстровані разом із ним на час відкриття спадщини. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. Представником позивача була надала заява про розгляд справи без його участі, в якій він позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання 16.03.2023 не з`явилися, неодноразово викликалися в судове засідання, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим справу розглянуто в їх відсутність у заочному порядку на підставі наявних даних та доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 24.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого на банківську карту кредитного ліміту в розмірі 1000 грн., який у подальшому неодноразово змінювався та з 24.09.2020 року склав 6257,84 грн. На підставі укладеного договору [PERSON] була видана кредитна картка зі строком дії до березня 2024 року включно. Також судом установлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2020 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість за кредитним договором, укладеним із [PERSON] , на день його смерті [INFO] становила 6471 грн. 56 коп. З матеріалів справи вбачається, що Шостою дніпровської державною нотаріальної конторою на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 18.02.2021 року в березні 2021 року була заведена спадкова справа № 138/2020 року після смерті [PERSON] . Відповідно до спадкової справи спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Водночас з матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом із останнім за адресою: [ADDRESS] проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] . Вирішуючи спір між сторонами, суд ураховує, що відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 статті 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу,\~він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до\~статті 1281\~ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Суд враховує, що відповідно до матеріалів справи відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом, на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, у встановлений строк із заявою про відмову від спадщини не зверталися, будь-яких заперечень проти вимог кредитора не надали, отже у суду є достатні підстави вважати, що відповідачі після смерті [PERSON] прийняли спадщину, яка може складатися з рухомого та нерухомого майна, особистих речей, предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку. Відповідно до статті 81 ЦПК України відповідачі доказів відсутності спадкового майна, неприйняття спадщини чи задоволення вимоги кредитора на заявлену суму не надали. Разом із тим, суд звертає увагу, що укладеним кредитним договором не було передбачено умову про розмір та сплату позичальником відсотків за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У заяві, підписаній [PERSON] , відсутні умови договору про розмір відсотків за користування кредитом. У своєму позові банк посилався на Умов та правила надання банківських послуг в ПриватБанку та «Тарифи», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємну частину договору, укладеного з [PERSON] . Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами і тарифами був ознайомлений позичальник та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. В даному випадку Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з Тарифів, які долучені до позовної заяви, не містять підпису позичальника, а тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між банком і [PERSON] шляхом підписання заяви від 24.11.2010 року. Надані банком Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки його сторонами не було дотримано вимоги статті 207 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний ліміт за кредитним договором станом на час відкриття спадщини складав 6257 грн. 84 коп., а позивач просить стягнути заборгованість 6471 грн. 56 коп. При цьому згідно з випискою по рахунку 01.10.2020 року позивачем з рахунку позичальника [PERSON] були списані відсотки за користування кредитом за ставкою 3,5% у сумі 217 грн. 47 коп., внаслідок чого загальна сума заборгованості склала 6471 грн. 56 коп. За таких обставин суд вважає, що позов АТ КБ «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідачів на користь банку суму боргу спадкодавця в розмірі 6254 грн. 09 коп. (6471,56 217,47) у рівних частках по 3127 грн. 05 коп. з кожного. Також суд враховує, що при зверненні до суду банком був сплачений судовий у розмірі 2481 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Оскільки позов задоволено частково (96,64%), витрати по сплаті судовий збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1198 грн. 82 коп. з кожного. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial