Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію. Зазначало, що воно є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «Київенерго». [PERSON] проживає за адесою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергї, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». За результатами аналізу оплат зазначає, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості та станом на 01.01.2019 має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 6 402 грн. 72 коп. за період з вересня 2018 року по грудень 2020 року. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання по оплаті коштів за спожиту електроенергію не сплачує та у неї утворилася заборгованість, просило стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 6 402 грн. 72 коп. У відзиві на позов, відповідач проти задоволення позову заперечила повністю. Вказала, що на момент виникнення заборгованості за період з вересня 2018 року по грудень 2020 року за спожиту електричну енергію квартира [ADDRESS] , була відчужена усіма власниками, зокрема, і нею, на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2017. Оскільки, попередній власник не зобов`язаний повертати борги нового власника, просила відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності та вказала на те, що позов підтримує в повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 02.06.2017 між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (далі - договір) (а.с.72-75). Відповідно до абз. 1 п. 1 договору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі [PERSON] передають у власність, а [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожний приймають квартиру [ADDRESS] та сплачують обумовлену договором грошову суму. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власниками квартири, за адресою: [ADDRESS] з 02.06.2017 є [PERSON] , [PERSON] (а.с.76-78). Із розрахунку боргу за спожиту електроенергію за вказаною адресою вбачається заборгованість у розмірі 6 402 грн. 72 коп. за період з вересня 2018 року по грудень 2020 року (а.с. 15). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно до п. 2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з п. п. 1 п. 5.2.1. Правил електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до абз. 1 п. 7 Правил договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення вищезазначених вимог, позивачем не надано до доказів на обґрунтовування наявності договірних відносини між позивачем і відповідачкою, зокрема, обставин фактичного споживання відповідачкою послуг з постачання електричної енергії у квартиру [ADDRESS] , у період з вересня 2018 року по грудень 2020, у заявленому розмірі - 6 402 грн. 72 коп. Таким чином, [PERSON] не є належним відповідачем у справі. Крім того, на момент нарахування боргу вказана квартира не перебувала у власності відповідачки, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.06.2017 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed