Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природний газ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» здійснює надання житлово-комунальних послуг, а саме є постачальником природного газу споживачам, зокрема побутовим споживачам та здійснює свою діяльність на підставі Постанови НКРЕП №1343 від 06.11.2018 року. Згідно п.2 р.ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕП 30.09.2015 року №2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачем. Ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 у редакції чинній на момент виникнення заборгованості, на сайті ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО», 25.02.2021 року [PERSON] приєднався до умов Договору шляхом подання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем. Порядок оплати за поставлений газ визначається в заяві-приєднанні. Порядок визначення об`єму (обсягу) газу та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватись розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні. З 10 березня 2021 року ТОВ «МЕГАВАТ ЕНЕРГО» розпочало постачання природного газу побутовому споживачу [PERSON] Адреса об`єкту газопостачання, за яким здійснювалось постачання природного газу: [ADDRESS] . Згідно абзацу 2 п.4.6 Типового договору, оплата рахунку постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунку, який повинен бути сплачений не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. На сьогоднішній день заборгованість відповідача перед позивачем за постачання природного газу, згідно Типового договору, в загальному становить - 19367,59 грн. ТОВ «МЕГАВАТ ЕНЕРГО» неодноразово зверталося до Відповідача шляхом надіслання повідомлень через Viber-розсилку на мобільний номер телефону [NUMBER] , з нагадуванням про крайній день оплати рахунку за спожитий газ та в подальшому надіслання повідомлень через Viber-розсилку про сплату заборгованості за спожитий газ. 10.06.2021 року ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО» надіслало Відповідачу повідомлення про наявність заборгованості, яким [PERSON] було попереджено, що у випадку несплати заборгованості за постачання природного газу позивач буде змушений звернутись до суду за примусовим стягненням наявної заборгованості. Відповідачем було змінено постачальника природного газу, а саме - 20.08.2021 року дата завершення газопостачання Відповідачу. Станом на 17.02.2021 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19367,59 гривень за спожитий газ; інфляційні збитки в розмірі - 769,98 грн.; сума відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) в розмірі - 269,15 грн. Всього разом сума стягнень становить 20406,72 грн. Просять суд, стягнути з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО», код ЄДРПОУ 42512578, місцезнаходження: 43005, м.Луцьк, м-н Привокзальний,1, IBAN [NUMBER] в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» м.Київ, ІПН 425125703182, суму боргу за спожитий природний газ за березень 2021 р., квітень 2021., травень 2021р., липень 2021р., серпень 2021р. у загальному розмірі 19367,56 грн., індексу інфляції у розмірі - 769,98 грн. та 3% річних у розмірі - 269,15 грн., нарахованих заявником на суми заборгованості, та 2481,00 грн. судового збору. Ухвалою судді від 29.09.2023 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд. Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, повно та всесторонньо дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, які регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 (далі Правила), іншими нормативно-правовими актами України. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги, зокрема, з постачання та розподілу природного газу. За змістом частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону № 2189-VIII передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Також, відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставітипового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Як визначено п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»). Згідно з п. 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу» ліцензія на провадження господарської діяльності на ринку природного газу, пов`язаної з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, видається Регулятором у встановленому законодавством порядку. Позивач ТОВ «МЕГАВАТ ЕНЕРГО» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі постанови НКРЕКП №1343 від 06.11.2018 р. Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачем розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО» за посиланням: [INFO] / Відповідно до п.9 Розділу ІІІ Правил постачання, для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Форма заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлена додатком до Типового договору. Відповідно до п. 22 розділу III Правил постачання, оплата побутовим споживачем наданих послуг з газопостачання може проводитись за квитанціями абонентської книжки постачальника або за платіжними документами, які виписуються постачальником. Згідно п.23 Правил постачання, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний періоди. Згідно п.24 Правил постачання, розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VI цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначитися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника Судом достовірно встановлено про те, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачався за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 25.02.2021 року електронним підписом підписав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем та ТОВ «МЕГАВАТ ЕНЕРГО». Відповідно до розрахунку заборгованості споживача [PERSON] за період з 10.03.2021 року по 20.08.2021 року станом на 17.02.2022 року за адресою постачання: [ADDRESS] , ЕІС-код:[NUMBER] виник борг у розмірі 19367,56 грн. На заборгованість, що утворилась у відповідача за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг із постачання природного газу, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за період 26.05.2021 року по 17.02.2022, які становлять відповідно: інфляційні втрати в сумі 769,98 грн. та 3 % річних - 269,15 грн. Позивачем здійснювалось досудове врегулювання спору, що підтверджується направленням 10.06.2021 року повідомлення не електронну адресу [PERSON] про наявність заборгованості перед ТОВ «МЕГАВАТТ ЕНЕРГО» та про необхідність її сплати. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). В разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). Відтак, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з постачання природного газу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності суд вважає доведеним, що між сторонами у справі виникли правовідношення, пов`язані з наданням послуг з постачання природного газу, які врегульовані статтею 714 ЦК України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496. Відповідач отримував замовлені послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих послуг з постачання газу в повному обсязі ухиляється, що є порушенням умов договору та норм чинного законодавства, що порушує права та законні інтереси позивача, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість по оплаті за спожитий природний газ в загальному розмірі 20406,72 грн. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved