Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

КП «Благоустрій» через свого представника - Калінченкова Д.М., який діє на підставі довіреності №2 від 04.01.2023р., - звернулось до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Гуртожиток належить до комунальної власності територіальної громади м. Черкаси. Відповідачі не проживають у вказаному гуртожитку понад один рік з моменту їх реєстрації без поважних причин, обов`язки по утриманню житлового приміщення не виконують, не сплачують комунальних платежів, не мають особистих речей у кімнаті і взагалі не цікавляться кімнатою. Оскільки добровільно відповідачі не здійснили дій щодо зміни місця реєстрації проживання, то позивач звернувся до суду з даним позовом. 09.03.2023р. судом відкрито провадження у справі з прийняттям рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), а також шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду. Натомість всі судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачам з причин відсутності останніх за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням відповідачів. Отже, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідачі не з`явилися в судові засідання 06.04.2023р. і 15.05.2023р. та не повідомили про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що з 21.11.2019р. жоден з відповідачів не проживає у кімнаті [NUMBER] гуртожитку та не виявляє будь-якої заінтересованості у такому помешканні. Третя особа - [PERSON] - суду пояснив, що проживає у кімнаті [NUMBER] з 2010р. Додав, що відповідачі в такій кімнаті ніколи не проживали та не проживають, коли там стали жити він з братом [PERSON] , а їхніх речей у кімнаті немає. Третя особа - [PERSON] - пояснив, що проживає у кімнаті [NUMBER] гуртожитку з 2014 року удвох разом з братом - [PERSON] , а відповідачі там не проживають. Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради - Барабанщикова О.А., яка діє на підставі довіреності №1626 від 15.05.2023р., - суду пояснила, що малолітній [PERSON] не значиться в жодній зі шкіл м. Черкаси, що свідчить про те, що дитина не проживає на території міста. Зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає у гуртожитку в кімнаті [NUMBER] з 2016 року. Зазначив, що відповідачів він не бачив, а у кімнаті [NUMBER] проживає [PERSON] з братом. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає у гуртожитку у кімнаті [NUMBER] з 2003 року. Зазначила, що у кімнаті [NUMBER] проживають брати [PERSON] і більше там ніхто не мешкає. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно відомостей Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , наступним чином: [PERSON] , [INFO] , - з 24.06.2009; [PERSON] , [INFO] , - з 04.10.2013; [PERSON] , [INFO] , - з 03.04.2009; [PERSON] , [INFO] , - з 06.05.2009; [PERSON] , [INFO] , - з 09.02.2001. Дані обставини підтверджуються інформацією департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 16.03.2023, що надана на запит суду /а.с. 181-185/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.06.2019р. №706 затверджено акти приймання-передачі відомчого житлового фонду - гуртожитку по [ADDRESS] у власність територіальної громади м. Черкаси з подальшою передачею на баланс КП «Придніпровська служба утримання будинків» /а.с. 12/. Рішенням Черкаської міської ради від 06.04.2021р. №5-22 змінено найменування КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради на КП «Благоустрій» Черкаської міської ради. Крім того, цим рішенням затверджено Статут КП «Благоустрій» Черкаської міської ради. Згідно рішення Черкаської міської ради від 26.01.2023р. №35-24 затверджено нову редакцію Статуту КП «Благоустрій» Черкаської міської ради, відповідно до якого КП «Благоустрій» здійснює управління майном комунальної власності, переданим на баланс, в оперативне управління чи господарське відання підприємства, а також має правомочність укладення на підставі рішення, виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради, договору найму жилого приміщення у будинках державного, комунального і громадського житлового фонду з наймачами - громадянами, зміна та розірвання таких договорів, в порядку встановленому законодавством /а.с. 16, 17/. Відповідно до договору найму житла від 21.11.2019р., укладеного між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та [PERSON] , 1992р.н., на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29.10.2019р. №1209 останньому передано в оренду ліжко-місце у кімнаті [NUMBER], площею 6,0 кв.м., у гуртожитку, що за адресою: [ADDRESS] , - на строк до 29.10.2024р. /а.с. 19-20/. Згідно ордеру серії ОЖХ №37 від 10.12.2019р., виданого житлово-побутовим підприємством «Житло сервіс» корпорації «Укрбуд» [PERSON] надано жилу площу (ліжкомісце) в кімнаті [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] /а.с. 21/. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] фактично зареєстровані та проживають у кімнаті [ADDRESS] . Відповідно до акту про фактичне непроживання особи за місцем реєстрації від 20.02.2023р., складеного мешканцями гуртожитку та засвідченого директором КП «Благоустрій» Сопілковим А.А. , відповідачі, починаючи з 21.11.2019р., фактично не проживають у кімнаті [NUMBER] гуртожитку, не мають особистих речей у кімнаті та не здійснюють оплату комунальних послуг /а.с. 22/. Оскільки відповідачі не використовують житлове приміщення за цільовим призначенням, то позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами склалися житлові правовідносини, які регулюються нормами Житлового кодексу України (далі - ЖК) та інших нормативно-правових актів. Житлове законодавство покликане сприяти забезпеченню права громадян на житло, ефективному використанню та охороні житлового фонду. Завданнями житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин (ст. 2 ЖК). Право на житло забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі (ст. 1 ЖК). Гарантованому ст. 9 ЖК праву громадян на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення, кореспондує обов`язок використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення (ч. 1 ст. 10 ЖК). Натомість главою 4 ЖК не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням. У статті 130 ЖК передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Окрім відповідної глави ЖК, зазначене питання на теперішній час регулюється Примірним положенням про користування гуртожитками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018р. №498. Натомість це Положення не регулює відповідальність мешканців гуртожитку за порушення правил користування гуртожитками, а отже зазначене питання регулюється загальними нормами житлового законодавства, тобто ЖК. Як встановлено судом гуртожиток по [ADDRESS] , переданий у власність територіальної громади м. Черкаси, а отже на мешканців такого гуртожитку поширюються гарантії, передбачені Законом України від 04.09.2008р. №500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України від 19.06.1992р. №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон №2482-ХІІ). Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону №2482-XII, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживають в гуртожитку понад три з половиною роки. Особистих речей за зареєстрованим місцем проживання відповідачі не мають. З заявою про збереження за ними місця проживання до балансоутримувача гуртожитку - КП «Благоустрій» - не зверталися. За таких обставин суд приходиться до висновку про відсутність підстав для збереження за відповідачами права користування гуртожитком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачами не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2684 грн. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивач не заявляв вимог про відшкодування йому судових витрат за рахунок відповідачів, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved