Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 16 січня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», за участі третьої особи Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування», в якому просив: 1) стягнути з АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» на його користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 34364,43 грн., 2) стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн., 3) стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 7752,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 травня 2022 року о 15 год. 15 хв. в м. Кременчук Полтавської області по вул. Івана Приходька, буд.23, водій [PERSON] керуючи автомобілем Hyundai і300, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований [PERSON] автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , який отримавши механічне прискорення здійснив наїзд на автомобіль Mercedes Benz Vіtо, д.н.з. [NUMBER] , припаркований [PERSON] . Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 травня 2022 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ21099, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності, отримав механічні пошкодження. Позивач [PERSON] звернувся до судового експерта для проведення автотоварознавчого дослідження з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого ДТП. Згідно висновку експерта №100 від 09.08.2022 року вартість матеріального збитку складає 34364,43 грн. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія «Мега-Гарант», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №205327585 від 08 серпня 2021 року. 09 травня 2022 року [PERSON] звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. Однак на момент звернення до суду із позовом, не отримав страхове відшкодування від АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винниу у ДТП [PERSON] завдав [PERSON] моральну шкоду в розмірі 40000 грн., яка полягає у зміні звичайного способу життя у зв`язку із пошкодженням автомобіля, понесених хвилюваннях. А тому [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх матеріальних прав та інтересів, тому поніс судові витрати на судовий збір 992,40 грн., витрати на правничу допомогу 5000 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження 1760,00 грн. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.04.2023 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог до [PERSON] про стягнення моральної шкоди у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , АТ «Страхова Компанія «Мега-Гарант», за участі ПАТ «Просто-Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 40000 грн., заподіяної внаслідок ДТП. Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від його представника адвоката Шевченка С.М. надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Із заявою про відкладення розгляду справи не зверталися. Третя особа ПрАТ «Просто-Страхування» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.05.2022 року у справі №537/1007/22, провадження №3/537/565/2022, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., по факту, що 09.05.2022 року о 15:15 год. в м. Кременчук по вул. І. Приходька, буд. №23, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Hyundai i30, д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечну швидкість, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , припаркований [PERSON] , який в свою чергу отримав механічне прискорення та здійснив наїзд на автомобіль Mercedes-Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] , припаркований [PERSON] , в ході ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та доведенню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №205327585 від 08.08.2021 року. Застрахований транспортний засіб Hyundai i30, д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору з 00:00 год. 08.08.2021 року по 07.8.2022 року включно. Страхова сума на одного потерпілого: 1) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн., 2) за шкоду заподіяну майна 130000 грн. Розмір франшизи 0,00 грн. Позивач [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 09 травня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до висновку експерта Сумцова С.С. №100 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 09.08.2022 року, проведеного за заявою [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 09 травня 2022 року, становить 34364,43 грн. Станом на 17 травня 2023 року відсутні дані щодо сплати АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» страхового відшкодування позивачу [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України), частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Цей Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону № 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV). Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. За змістом зазначеного Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV). Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18)). З матеріалів справи встановлено, що 09 травня 2022 року позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про сплату страхового відшкодування. Положеннями п. 3 ст. 34 Закону № 1961-IV встановлено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Користуючись зазначеним правом, позивач самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди. Згідно висновку експерта Сумцова С.С. №100 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 09.08.2022 року, проведеного за заявою [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 09 травня 2022 року, становить 34364,43 грн. За положеннями статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved