Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 48 288,35 грн суми відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 28.08.2019 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № CLAU-15248, предметом якого є страхування транспортного засобу Nissan Qashqai, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; 26.04.2020 р. о 14:50 год. по вул. Велика Васильківська, 53 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керування [PERSON] та транспортного засобу Yamaha JOG, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2020 р. № 757/18785/20-п вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України. Позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 48 288,35 грн. Ухвалою судді від 02.04.2021 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 02.04.2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що 28.08.2019 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № CLAU-15248, предметом якого є страхування транспортного засобу Nissan Qashqai, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 26.04.2020 р. о 14:50 год. по вул. Велика Васильківська, 53 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керування [PERSON] та транспортного засобу Yamaha JOG, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2020 р. № 757/18785/20-п вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України. У відповідності до умов договору страхування Товариство з додатковою відповідальністю «ВІДІ-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 48 288,35 грн на рахунок СТО (платіжне доручення № 2052 від 19.05.2020 р.). Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-112ц13 від 25.12.2013 р. Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіцієнту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу тощо, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки. Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» набуло права зворотної вимоги до відповідача у справі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт перший частини другої статті 22 ЦК України). Згідно пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 116, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправильними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід врахувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 48 288,35 грн страхового відшкодування. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 270,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved