Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

17.05.2023 до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Заозерне, Каховського району, Херсонської області. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] . Причиною смерті є хронічна серцево-судинна недостатність. Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулась до відділу РАЦС, проте у реєстрації їй відмовлено у зв`язку з пред`явленням документа, виданого на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відтак, змушена звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2023 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи. Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~вивчивши матеріали\~справита всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 14.11.2009 зареєструвала шлюб з [PERSON] про що в книзі реєстрації шлюбів 14.11.2009 зроблено відповідний актовий запис № 235. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Таким чином заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , отже для заявниці встановлення факту смерті батька має юридичне значення. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] вдома за адресою: [ADDRESS] , внаслідок хронічної серцево судинної недостатності алкогольної кардіоміопатії, що підтверджується копією фельдшерської довідки про смерть № 1 від 26.01.2023 та довідкою про причину смерті. Відповідно до копії паспорту [NUMBER] , виданого Каховським РВ УМВС України в Херсонській області 28.05.1996, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Межирічка, Коростенського району, Житомирської області, мав реєстрацію місця проживання с. Заозерне, Каховський район, Херсонська область. З письмової відповіді Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слідує, що заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька, оскільки пред`явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4\~ЦПК України завданням\~цивільного судочинства\~є справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Дія воєнного стану станом на день розгляду заяви продовжена. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, до тимчасово окупованих Російською Федерацією території України належить територія Каховського району Херсонської області з 24 лютого 2022 року. Таким чином, зазначене територія, а саме:\~с. Заозерне, Каховського району, Херсонської області, на цей час тимчасово не перебуває під контролем державної влади України. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відносини,\~пов`язані\~з проведенням\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~внесенням до\~актових записів\~цивільного стану\~змін,\~їх поновленням\~і анулюванням,\~засади діяльності\~органів державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Cуд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascuand Others v. Moldovaand Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в таких випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Факт, який просить встановити заявниця, має для нею юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті її батька є підставою для державної реєстрації смерті, впорядкування спадкових справ, та не суперечить вимогам законодавства і відповідає законним інтересам заявниці. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Таким чином, оскільки заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, копія фельдшерської довідки про смерть та довідки про причини смерті не створюють правових наслідків на території України, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст.\~317\~ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved