Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є його матір`ю. Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка (пай) розміром 4.13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлипненської сільської ради. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, і спадщину прийняв, заведена спадкова справа № 112/2022. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено з тих підстав, що виявлені розбіжності у написанні імені його матері, у свідоцтві про його народження зазначено - [PERSON] , а у свідоцтві про смерть матері зазначено - [PERSON] , тому виникла необхідність звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] , кожен окремо, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, прохали їх задовольнити. Заінтересовані особи приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Ворона Г.І., Конотопська міська рада Сумської області в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без участі їх представників, задоволенню вимог заяви не заперечують (а.с.19,20). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши зібрані по справі докази,

Outcome: approved