Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач, 08.05.2023 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачів з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказав, що з 01.01.1991 року він володіє та користується однокімнатною квартирою [ADDRESS] , в яку вселився разом зі своєю сім`єю згідно ордера, який на даний час не зберігся. Враховуючи те, що позивач добросовісно, на законних підставах заволодів вказаною квартирою, і продовжує відкрито, безперервно володіти нею протягом 32-х років, посилаючись на ч.1 ст. 344 ЦК України, він просив суд визнати за ним, право власності за набувальною давністю на вказану квартиру, оскільки в позасудовому порядку він не має можливості це зробити. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій підтримав позов і просив суд розгляну справу без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами, в яких визнали позов і просили суд розгляну справу без їх участі. Представник відповідача - Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області в підготовче судове засідання не з`явився, Шишацький селищний голова Тутка О.І. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника Шишацької селищної ради, позов визнає в повному обсязі. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази в їх сукупності на взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав. Нормою частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч.4 ст.344 ЦК України). Судом встановлено, що починаючи з 01.01.1991року і по теперішній час (понад десять років) позивач [PERSON] володіє та користується однокімнатною квартирою [ADDRESS] , в яку вселився разом зі своєю сім`єю згідно ордера, який на даний час не зберігся. 20 лютого 2023 року, на ім`я позивача [PERSON] , було виготовлено ПП ПБТІ « Інвентаризатор» технічний паспорт на однокімнатну квартиру [ADDRESS] ( а.с. 16-19), реєстрація права власності на вказану квартиру, згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор», не проводилася ( а.с.12). Для отримання свідоцтва про право власності на квартиру, позивач звернувся з заявою до виконавчого комітету Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області, але 04 квітня 2023 року отримав відповідь про неможливість прийняти рішення про видачу свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з відсутністю у державному житловому фонді багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , а саме у комунальній власності Шишацької селищної ради. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача оскільки він у позасудовому порядку не може захистити свої майнові права. Згідно ст. 200 ЦПК України, ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 с. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідачі повідомили суд заявами про визнання позову, а тому наявні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, але позивач просив суд їх не стягувати з відповідачів, тому суд покладає судові витрати на позивача. На підставі ст. ст. 316, 317, 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved