Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] 20 січня 2023 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 червня 2021 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з жовтня 2022 року і по даний час відповідач проживає окремо, фактичні шлюбні стосунки вони не підтримують та спільного господарства не ведуть. Це зумовлено тим, що між ними протягом тривалого часу не було взаєморозуміння та поваги, систематично виникали конфлікти, що негативно впливало на її моральний та психологічний стан та зробило неможливим подальше їхнє спільне проживання. У зв`язку із наведеним вважає, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Також просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2023 року сторонам надано два місяці для примирення та провадження у справі зупинено. Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 травня 2023 року поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 травня 2023 року на 15 год. Представник позивачки [PERSON] адвокат Скляр А.Л. у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позову, посилався на те, що хоче зберегти сім`ю. Вислухавши представника позивачки та відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд дійшов наступного висновку. Із \~свідоцтва \~про шлюб\~ видно,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~26\~червня 2021\~року (а. с. 5). Із заяви по суті справи та пояснень представника позивачки видно, що сторони у жовтні 2022 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] вказав, що намагався вживати заходи для примирення, однак такі не дали жодного результату, тобто за наданий судом строк для примирення сторони не примирилися. Отже, фактичні взаємини подружжя свідчать про обґрунтованість позову, і при таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1073,60 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved