Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вона просила встановити зв"язок захворювання [PERSON] , який помер [INFO] , з Чорнобильською катастрофою. В обґрунтування заяви заявниця вказувала на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [PERSON] вказала, що її чоловік помер [INFO] . Померлий [PERSON] мав статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС категорії 1. На момент смерті чоловіка вони разом були зареєстровані та фактично мешкали за адресою: [ADDRESS] . 3 метою оформлення пенсії як дружині померлого учасника ліквідації аварії на ЧАЕС заявниця звернулась до управління праці та соціального захисту населення з питання отримання експертного висновку щодо зв?язку захворювання її чоловіка [PERSON] з Чорнобильською катастрофою, однак, нею було отримано лист, з якого вбачається, що в Департаменті відсутня особова справа [PERSON] , тому надати копію експертного висновку про зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою не має можливості. Зважаючи на вище вказане, [PERSON] звернулася до суду, у зв"язку з неможливістю вирішити питання у досудовому порядку. Ухвалою суду від 11.04.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявниця у судове засідання з"явилася, наполягала на задоволенні заяви. Представниця заінтересованої особи не з"явилася, надала заяву, в якій просила здійснити розгляд за її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявницю, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Померлий [PERSON] мав статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС категорії 1, про що свідчить копія посвідчення серії [NUMBER] (а.с.14). На момент смерті [PERSON] , він та заявниця разом були зареєстровані та фактично мешкали за адресою: [ADDRESS] , про що викладено в копії відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади(а.с.13). 3 метою оформлення пенсії як дружині померлого учасника ліквідації аварії на ЧАЕС заявниця звернулась до управління праці та соціального захисту населення з питання отримання експертного висновку щодо зв?язку захворювання її чоловіка [PERSON] з Чорнобильською катастрофою. З копії відповіді УПСЗН вбачається, що в Департаменті відсутня особова справа [PERSON] , тому надати копію експертного висновку про зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою не має можливості. Зважаючи на вище вказане, [PERSON] звернулася до суду, у зв"язку з неможливістю вирішити питання у досудовому порядку. В порядку ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підтвердження зв"язку захворювання з Чорнобильською катастрофою заявницею було надано наступні докази. Так, відповідно до копії виписки із акту огляду ВТЕК серії BTE-1 №001387 від 10.12.1990 року(а.с.15), громадянину [PERSON] визначено 50% втрати працездатності в зв?язку з захворюванням, що викликано аварією на ЧАЕС. Відповідно до даної виписки громадянину [PERSON] встановлено III групу інвалідності в зв?язку з захворюванням, що викликано аварією на ЧАЕС. Відповідно до копії витягу із акту огляду ЛЕК серії ВТЕ-6 Ле 039998 від 15.01.1992 року(а.с.16), громадянину [PERSON] визначено 50% втрати працездатності в зв`язку з захворюванням, шо викликано аварією на ЧАЕС. Відповідно до копії виписки із акту огляду МСЕК №138684 від 04.01.1992 року(а.с.16), громадянину [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності в зв?язку з захворюванням, що викликано аварією на ЧАЕС, а також визначено строк проведення чергового переогляду грудень 1997 року. Копією довідки за підписом командира військової частини № [NUMBER] від 11.11.1986 року(а.с.17) підтверджено, що лейтенант [PERSON] з 27 червня по 12 листопада 1986 року виконував службові обов?язки з ліквідації аварії в тридцятикілометровій зоні Чорнобильської АЕС. Довідка з архіву Краснознаменного Київського воєнного округу від 29.05.1992 року за №51/1590 свідчить про участь [PERSON] в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині [NUMBER] , де прибув 27.06.1986 року, згідно наказу №84, а вибув 12.11.1986 року, згідно наказу №222. Крім цього довідка має інформацію про сумарну кількість радіації, що була отримана [PERSON] - 7,870 (сім) рентген. Так, судом встановлено, що заявницею не зазначено, зв"язок якого саме захворювання померлого чоловіка вона намагається зв"язати з Чорнобильською АЕС. Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18). Так, враховуючи вище вказане, зважаючи на те, що позивачем не зазначено, зв"язок якого саме захворювання необхідно встановити суду, беручи до уваги відсутність доказів звернення для оформлення пенсії як дружині померлого учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та відмови в її оформленні, суд не вбачає підстав для задоволення заяви. Так, зважаючи на положення ст.141 ЦПК України, беручи до уваги відмову у задоволенні заяви та те, що заявниця звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, суд вважає за необхідне віднести суму судового збору на рахунок держави.

Outcome: dismissed