Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 49447 грн. 71 коп. Мотивував свої вимоги тим, що 26 грудня 2020 року між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем укладено споживчий кредитний договір № 97194686000, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 54730 грн. і зобов`язалася повернути їх кредитодавцю до 25 жовтня 2021 року, сплативши платежі за користування таким. Кредитодавець взяті\~на себе\~зобов`язання виконав\~та надав\~кредит відповідачу,\~яка обов`язки\~щодо повернення\~такого не\~виконала,\~у зв`язку\~з чим\~утворилася згадана\~заборгованість. 27 вересня 2021 року АТ «Укрсиббанк» відступило на користь позивача право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № 220. 05 жовтня 2021 року АТ «Укрсиббанк» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялася про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 26 грудня 2020 року між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 54730 грн. і відповідно до укладеного між вказаними особами додатку № 1 від 26 грудня 2020 року до згаданого договору зобов`язалася повернути кредит до 25 жовтня 2021 року шляхом сплати ануїтетних платежів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згаданим вище додатком № 1 учасники правовідносин погодили, що відповідач сплачуватиме на користь АТ «Укрсиббанк» щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 2,7 % від суми кредиту з 26 серпня 2021 року, комісію за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні і використанні кредиту в розмірі 4,5 % річних від суми кредиту на споживчі цілі та 390 грн., комісію за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника, розмір якої розраховується як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 грн., комісію за надання послуг по управлінню кредитом при простроченні чергового платежу у розмірі 500 грн., комісію за розрахунково-касове обслуговування згідно тарифів. Відповідно до умов договору та додатку № 1 до нього відповідач зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання та комісію однак свої зобов`язання не виконала, у встановлений строк кредит не повернула та не сплатила комісію, внаслідок чого станом на 27 вересня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 49447 грн. 71 коп., яка складається з 47970 грн. залишку за основним боргом, 1477 грн. 71 коп. боргу по комісії, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості за кредитною угодою № 97194686000 від 26 грудня 2020 року. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не отримувала від позивача вказані грошові кошти, а також не підписувала відповідний кредитний договір суду не надано. 27 вересня 2021 року між клієнтом АТ «Укрсиббанк» та фактором ТзОВ «Глобал Спліт» укладено договір факторингу № 220, згідно умов якого клієнт передав фактору, а фактор набув права вимоги до боржників клієнта, в тому числі до відповідача, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу № 220 від 27 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача на підставі згаданого договору факторингу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 49447 грн. 71 коп., яка складається з 47970 грн. залишку за основним боргом, 1477 грн. 71 коп. боргу по комісії За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved