Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Матір`ю 29.04.2015 було складено заповіт згідно якого на випадок своєї смерті нею було зроблено наступне розпорядження: все належне їй майно вона заповіла позивачу та її сестрі відповідачці по справі [PERSON] в рівних частинах. На частину спадкового майна [PERSON] з сестрою нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.04.2023року Проте в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті матері було відмовлено, в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно (Постанова про відмову у вдачі свідоцтва про право на спадщину державного нотаріуса Федини А.М. від 18.04.2023року). У відповідності до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.02.1988року за членами колгоспного двору , головою якого є [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS] . Згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ від 03.11.2022року №00311 у відповідності до архівних даних 15.02.1988року за членами колгоспного двору , головою якого є [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS] , на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності . Переходів права власності на об`єкт не реєструвалося. Інвентаризаційна вартість домоволодіння 377100грн. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами був побудований матір`ю та батьком позивача: [PERSON] та [PERSON] у період шлюбу в 1957році і раніше дане господарство було віднесено до категорії колгоспні двори. Так, на час усуспільнення, в колгоспному дворі за адресою [ADDRESS] (раніше- [ADDRESS] проживали: батько позивача [PERSON] , за яким як за головою колгоспного двору і було зареєстровано право власності на домоволодіння, мати позивача [PERSON] , та сестра відповідач по справі [PERSON] . Дана обставина підтверджується ввипискою з погосподарської книги № 17 за 1991-1995р.р. від 19.04.2023року №46. Однак, [PERSON] в 1994році вибула з господарства, свою частку з майна колишнього колгоспного двору в 3-річний термін не витребувала. Тобто з часу вибуття сестри будинковолодіння стало належати батькам позивача в рівних частках по частині кожному. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті батька, [PERSON] , фактично прийняла спадщину, так як проживала з батьком на час смерті, вступила в володіння спадковим майном, хоч і не оформила своїх спадкових прав. Таким чином, на час своєї смерті мати позивача фактично стала єдиним власником домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно техпаспорта від 03.11.2022року вказане домоволодіння складається з : «А» - житловий будинок , «Б» - сарай, «Ж»-літня кухня, «З» - стодола, «К»- стайня «Л»-вбиральня, № 1 ворота, №2 огорожа , №3,4-криниця. Згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ від 03.11.2022року №00311 інвентаризаційна вартість будинковолодіння по [ADDRESS] складає 377100грн. Половина з якої 188550 грн. і складає ціну позову. Так як, [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту і у відповідності до чинного законодавства прийняла спадщину, однак оформити своє право на спадкове майно у нотаріуса не може, то змушена звертатися з даним позовом до суду, оскільки іншого способу захистити своє право на спадщину не має. Позивач у судове засідання не з`явилася, вона та її представник адвокат Лютак Л.Л. надали суду заяви, що позов підтримують, просять його задовольнити, слухати справу за їхньої відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, у якій зазначили про визнання позову та про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved