Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Макаренко М.І. звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради (місце знаходження за адресою: м. Харків, м-н Конституції, буд. 7), третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (місце знаходження за адресою: [ADDRESS]), про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 104,3 кв.м., транспортний засіб - автомобіль Toyota Rav4, 2019 року випуску, кузов [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 29.102019 ТЦС МВС №6341 ,суми грошових вкладів з відповідними відсотками, о знаходяться на рахунках у АТ «Мегабанк»,прості іменні акції АТ «Турбоатом» (АТ «Українські енергетичні машини») у кількості 963000 (дев`ятсот шістдесят три тисячі) штук на загальну суму 240 750 (двісті сорок тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та нараховані дивіденди, що були та будуть нараховані та несплачені спадкодавцю частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрснаб Плюс» (код ЄДРПОУ 38773036) у розмірі 1 533 500 (один мільйон п`ятсот тридцять три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., що належить на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем після якої є позивач, що є рідною донькою. [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, в якому все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і все, що буде належати і на що за законом [PERSON] буде мати право, вона заповідає своїй доньці [PERSON] , [INFO] . 15.01.2022 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .15.01.2022 на підставі отриманої заяви нотаріусом заведено спадкову справу №2/2022, яку зареєстровано в реєстрі за №68983660 від 15.01.2022. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Президентом України було постановлено Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В липні 2022 року позивачу стало відомо, що діяльність нотаріуса була зупинена за її письмовою заявою, а тому видати свідоцтво про право на спадщину тимчасово неможливо. Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на спадкове майно відповідно до діючого законодавства неможливо, тобто на теперішній час немає іншого способу, окрім звернення до суду щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.12.2022 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідач з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Харківська міська рада не оспорює право позивача на спадкове майно, тому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Третя особа письмові пояснення щодо суті позову не направила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. Ухвалою суду від 16.03.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позову підтримують у повному обсязі, який просили суд задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. 3-я особа у судове засідання також не з`явилась, належним чином сповіщена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від останньої до суду не надходило. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 77 років, про що 22.10.2021 складено відповідний актовий запис №20176, місце смерті Україна, Харківська область, м. Харків. Зазначене вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.10.2021. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , склала заповіт, посвідчений 27.08.2012 державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Заікіною Л.В., № в реєстрі 2-1150, в якому все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і все, що буде належати і на що за законом [PERSON] буде мати право, вона заповідає своїй доньці [PERSON] , [INFO] . З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68112250 від 15.01.2022 вбачається, що даний заповіт є чинним. З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №69977579 від 09.09.2022 вбачається, що у вказаному реєстрі зареєстровано спадкову справу, заведену Приватним нотаріусом [PERSON], номер у реєстрі 68983660, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася позивач [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів того, що з відповідними заявами звертались інші особи щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За матеріалами справи вбачається, що померлій [PERSON] на праві власності належали квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за №2-1202 23.08.2012 та видане Першою Харківською державною нотаріальною конторою, транспортний засіб - автомобіль ToyotaRav4, 2019 року випуску, кузов [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 29.10.2019 ТСЦ МВС №6341, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , грошові вклади, які містяться на рахунках в АТ «Мегабанк», що підтверджується листом АТ «Мегабанк», Прості іменні акції АТ «Турбоатом» (АТ «Українські енергетичні машини») у кількості 963 000 (дев`ятсот шістдесят три тисячі) штук на загальну суму 240 750 (двісті сорок тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та нараховані дивіденди, що були та будуть нараховані та несплачені спадкодавцю, частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрснаб Плюс» (код ЄДРПОУ 38773036) у розмірі 1 533 500 (один мільйон п`ятсот тридцять три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. Позивач зазначає, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], проте отримав інформацію, що нотаріус підтверджує факт заведення нею 15 січня 2022 року спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , та посвідчення нею заяви про прийняття спадщини, однак у зв`язку із початком воєнних дій на території України її нотаріальна діяльність була тимчасово зупинена, видати свідоцтво про право на спадкове майно не має можливості, у зв`язку з її перебуванням поза межами території України, неможливістю повернення до Харківської області та неможливістю провадити свою діяльність без ризику для життя та здоров`я нотаріуса та його працівників. Крім того, приватний нотаріус повідомила про неможливість передачі спадкової справи іншому нотаріусу. Так, згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.08.2022 №9853/24333/1/22/06.1 приватна нотаріальна діяльність [PERSON] тимчасово зупинена у зв`язку з воєнним станом та активними бойовими діями, які тривають на території Харківської області, з 24.02.2022 до закінчення воєнного стану, відповідно до її заяви від 25.03.2022. Приватний нотаріус [PERSON] відсутня у переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.05.2022 (зі змінами). Приватний нотаріусом [PERSON] не подавалася заява про поновлення нотаріальної діяльності та заява про включення її до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна. Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. 5 Цивільного Кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою та третьою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За матеріалами справи позивач є єдиним спадкоємцем після смерті померлої [PERSON] , що прийняв спадщину. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] зупинила свою діяльність, договір про заміщення на час зупинення нотаріальної діяльності з іншим нотаріусом не заключила, а документи нотаріального діловодства та архів приватний нотаріус не передав на зберігання до державного нотаріального архіву, так як відповідно до Витягу зі спадкового реєстру №69977579 від 09.09.2022 місцем зберігання спадкової справи є робоче місце приватного нотаріуса [PERSON] Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 316 цього Кодексу зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Отже, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем майна померлої за заповітом, останній не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки приватний нотаріус, у якого зберігалася спадкова справа та нотаріальна діяльність якого зупинена до закінчення воєнного стану, не передав документи нотаріального діловодства та архів до державного нотаріального архіву, що є перешкодою для набуття права ним власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у нотаріуса, тому за ним, як єдиним спадкоємцем, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved