Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

[PERSON] та\~ [PERSON] звернулись\~до Бобринецького\~районного суду\~Кіровоградської області\~з позовом\~до Кетрисанівської\~сільської ради про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, згідно якого просили визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] 50% майнових прав засновника та рівноправного учасника у Фермерському господарстві [PERSON] (ідентифікаційний номер у Єдиному державному реєстрі 24709737, місцезнаходження: Україна, поштовий індекс 27248, Кіровоградська область Бобринецький район, с. Новомиколаївка); визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] 50% майнових прав засновника та рівноправного учасника у Фермерському господарстві [PERSON] (ідентифікаційний номер у Єдиному державному реєстрі 24709737, місцезнаходження: Україна, поштовий індекс 27248, Кіровоградська область Бобринецький район, с. Новомиколаївка). Позов мотивовано тим, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 1997 року за скаргою [PERSON] на розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації «Про відмову в наданні земельних ділянок для організації селянських /фермерських/ господарств № 199 від 22.04.1997 року, вирішено зобов`язати Бобринецьку райдержадміністрацію усунути порушення вимог земельного законодавства, а рішення є підставою для виділення земельної ділянки [PERSON] в розмірі 50 га. На підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , було надано для ведення селянського (фермерського) господарства земельну\~ділянку площею\~49,1\~га розташовану\~на території\~Новомиколаївської сільської\~ради Бобринецького\~району Кіровоградської області для ведення селянського (фермерського) господарства, про що 02.09.1992 видано державний акт на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право на право постійного користування землею за №127. Згідно даного державного акту, [PERSON] було надано у постійне користування земельну ділянку площею 49,1 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради для ведення селянського фермерського господарства. [PERSON] було створене селянське (фермерське) господарство [PERSON] з метою здійснення господарської діяльності на отриманій земельній ділянці на праві постійного користування. 07.12.2004 року [PERSON] було вирішено заснувати фермерське господарство [PERSON] , шляхом підписання договору про заснування фермерського господарства [PERSON] . Отже, відбулась зміна форми підприємницької діяльності з селянського (фермерського) господарства на фермерське господарство, про що було видано свідоцтво серії А00 № 086676 про державну реєстрацію юридичної особи. Окрім того, було зареєстровано статут Фермерського господарства [PERSON] , згідно якого визначалось, що засновником господарства є [PERSON] . Згідно п. 5.1 цього статуту, управління Господарством здійснюється Засновником, який правомочний приймати рішення з будь-яких питань його діяльності. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого Бобринецькою державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №08-2021 за заявами дітей померлого [PERSON] , [PERSON] . 14.12.2022 року постановами державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №333/02-31 та 334/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на права засновника Фермерського господарства [PERSON] , ідентифікаційний код юридичної особи - [NUMBER] , після смерті батька [PERSON] , оскільки відповідно до статутних документів та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, складений капітал Фермерського господарства [PERSON] , не сформовано, що в свою чергу унеможливлює встановити склад спадщини, а право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Оскільки Фермерське господарство Дутчака Миколи Васильовича не має сформованого статутного капіталу, а позивачі прийняли спадщину за законом, бажають продовжити діяльність фермерського господарства, Фермерське господарство не припинено, право засновника підлягає спадкуванню. Ухвалою суду від 16.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою за клопотанням позивачів витребувано від державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дроздової О.П. належним чином завірену копію спадкової справи №08-2021, яка відкрита після смерті [PERSON] , 1951 року народження, померлого [INFO] (а.с.48-49). Ухвалою суду від 16.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.142-143). Позивачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів і судовому засіданні додатково надав письмові пояснення (а.с.174-177). Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. 26.05.2023 року від голови Кетрисанівської сільської ради Віктора Поліщука до суду надійшла заява про проведення розгляду справи, призначеного на 26.05.2023 року без участі представника Кетрисанівської сільської ради, проти заявлених вимог не заперечують (а.с.173). Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.04.1997 року по справі №8/1997 визнано скаргу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації №199 від 22.04.1997 року «Про відмову в наданні земельних ділянок для організації селянських (фермерських) господарств №199 від 22.04.1997 року обґрунтованою, а саме розпорядження неправомірним. Зобов`язано Бобринецьку райдержадміністрацію усунути порушення вимог земельного законодавства. Рішення є підставою для виділення земельних ділянок в натурі та видачі відповідних документів фермерам в розмірі 50 га ріллі кожному, що підтверджується його копією (а.с.21). Згідно Державного акту на право постійного користування землею, на підставі вказаного рішення Бобринецького районного суду надано [PERSON] у постійне користування земельну ділянку площею 49,1 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради для ведення селянського фермерського господарства (а.с.22-23). [PERSON] було створене селянське (фермерське) господарство [PERSON] , що підтверджується копією розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації «Про державну реєстрації селянських (фермерських) господарств» №6-р від 09.01.1998 року (а.с.24), копією статуту селянсько-фермерського господарства [PERSON] (а.с.25-27) та витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.120-123, 183-191). Також з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 183-191) та копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 086676 (а.с.35) вбачається, що 03.02.2005 року було здійснено державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Фермерське господарство Дутчака Миколи Васильовича, код ЄДРПОУ 24709737, державна реєстрація якого проведена 09.01.1998 року, засновником якого є [PERSON] . Розмір статутного (складеного) капіталу складає 0,00грн. 08.02.2005 року відбулась державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, а саме статуту Фермерське господарство [PERSON] в новій редакції (а.с.28-31, 120-123, 183-191), згідно якого засновником господарства є громадянин України [PERSON] , паспорт [NUMBER] виданий 11.01.2002 року Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області. З 20.01.2011 року представником та керівником Фермерське господарство Дутчака Миколи Васильовича стає його член [PERSON] , що крім зазначеного витягу з ЄДРПОУ також підтверджується копією реєстраційної картки (форма №4) складеної засновником [PERSON] від 20.01.2011 року (а.с. 120-123, 183-191, 192-193). Згідно змін до Статуту фермерського господарства [PERSON] , затверджених засновником [PERSON] , зареєстрованих 20.01.2011 року, пункт 6.1 статті 6 Майно господарства викладено в новій редакції, з якого вбачається [PERSON] 100% (а.с.34). [INFO] в селі Кетрисанівка Бобринецького району Кіровоградської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.2020 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.16). Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняли позивачі [PERSON] та [PERSON] , шляхом подання до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області в період шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме 26.01.2021 року заяв про прийняття спадщини, що підтверджується їх копіями (а.с.64-65, 67-68). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи №08-2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Отже, [INFO] відкрилася спадщина на майно [PERSON] . Частиною 1 статті 23 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Державним нотаріусам Оленою Дроздовою постановами від 14.12.2022 року відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на права Фермерського господарства [PERSON] , ідентифікаційний код юридичної особи [NUMBER] , після смерті батька - [PERSON] (а.с.124,125), через те, що складений капітал фермерського господарства Дутчака Миколи Васильовича не сформовано, що унеможливлює встановлення складу спадщини, а право на участь нерозривно пов`язано з особою спадкодавця. Згідно пункту 5.4 Статуту фермерського господарства [PERSON] (нова редакція), затвердженого головою фермерського господарства Дутчак М.В. та зареєстрованого 20.01.2011 року, у разі смерті засновника його повноваження переходять в порядку спадкування за законом чи за заповітом (а.с.28-31). Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У пункті 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України (ст.2 Закону України «Про фермерське господарство»). Пунктом 4.1 розділу 4 Статуту фермерського господарства [PERSON] (нова редакція), затвердженого головою фермерського господарства Дутчак М.В. та зареєстрованого 20.01.2011 року, визначено, що у власності господарства може бути земля, сільськогосподарська техніка та реманент, житлові будинки, квартири, продуктивна і робоча худоба, птиця, бджолосім`ї, посіви та посадки сільськогосподарських культур і насаджень на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція і доходи від її реалізації, транспортні засоби, кошти, акції та інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого характеру, призначені для ведення господарства і заняття підсобними промислами. Відповідно до ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець. Право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №179/1043/16-ц\~зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Таким чином, успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає у спадкуванні корпоративних прав засновника та/або учасника, зокрема права на частку у сформованому статутному (складеному) капіталі. Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Статтею 178 ЦК України визначено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Отже, свідоцтво про право на спадщину на корпоративні права, зокрема на частку у статутному капіталі фермерського господарства, може бути видано лише у випадку наявності сформованого статутного капіталу. За аналогією права (ст.23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю), у разі смерті або припинення учасника фермерського господарства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників фермерського господарства. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі нотаріусу надається інформація з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб, у якій має обов`язково бути зазначена частка померлого учасника. Статут Фермерське господарство [PERSON] не передбачає його припинення через смерть його засновника. Нормами ст.36 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом. Права засновника\~та учасника\~Фермерського господарства\~ [PERSON] є\~майновими правами,\~тому згідно ст.ст.177-178 ЦК України вони входять до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Будь-яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника фермерського господарства Цивільний кодекс України не містить. Згідно ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено в п.п. 4.18 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки Фермерське господарство [PERSON] не має сформованого статутного капіталу, а позивачі прийняли спадщину за законом, бажають продовжити діяльність фермерського господарства, то визнання за кожним з позивачів в порядку спадкування після смерті їх батька по 50% (1/2 частки) майнових прав засновника та рівноправного учасника у Фермерському господарстві [PERSON] є ефективним способом захисту їх прав як спадкоємців засновника. Згідно приписів\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наданих доказів та досліджених у судовому засіданні обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність інформації про частку у статутному капіталі у Статуті Фермерського господарства [PERSON] є перешкодою у реалізації своїх прав позивачами, які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом та правонаступниками усіх прав та обов`язків померлого [PERSON] як засновника (голови) Фермерського господарства Дутчака Миколи Васильовича. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, §31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, §65). Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст.16 ЦК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved