Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом 2011-2013 р. з відповідачем у справі він перебував у цивільному шлюбі. [INFO] у них народився син, а через півтора року вони розійшлись та з 2014 р. почали проживати окремо. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини через те, що відповідач не приділяла належної уваги та турботи позивачу та сину. Вказує, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2013 р. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.09.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, з квітня 2018 р. син проживає з ним та перебуває на його утриманні. У зв`язку з чим, позивач просить суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. При цьому, просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Позивач подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлени про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). 27.11.2013 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист по справі №362/5550/13-ц, за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.09.2013 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Як вбачається з довідки про доходи, виданої Васильківським відділом обслуговування Управління обслуговування громадян Головного управління у Київській області Пенсійного фонду України від 05.07.2022 р., позивач [PERSON] перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності (а.с.8). Разом з тим, позивач [PERSON] не має заборгованості по сплаті аліментів, з виконання виконавчого листа №362/5550/13 від 28.11.2013 р., виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення аліментів (а.с.9-10). З акту обстеження умов проживання від 01.07.2022 р. вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , протягом останніх чотирьох років проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини приділяє велику увагу вихованню та розвитку свого сина, йому створені всі умови для успішного навчання, фізичного та загального розвитку. В квартирі чисто та затишно, наявна різноманітна їжа. У дитини є своє окреме ліжко, стіл для навчання, тренажери. Між батьком та сином відчувається повне порозуміння, повага одне до одного. Батько відвідує школу та спортивний клуб « [INFO] », де навчається дитина. Син завжди доглянутий, охайний, вихований. При спілкуванні дитина чітко пояснює, що хоче проживати тільки з батьком, відчувається образа на матір за її відношення до нього, пов`язане з бійками і постійним приниженням (а.с.11). Позивач звертався до служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради із запитом щодо перевірки цільового використання аліментів відповідачем, які вираховуються з пенсії позивача (а.с.12). Як вбачається із відповіді служби від 02.09.2022 р., представниками було вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача щодо звернення позивача та про їх візит з метою перевірки використання коштів, однак відповідач [PERSON] на контакти не вийшла, приміщення не відчинила, запрошення ігнорує (а.с.13). Також позивач звертався до органів Національної поліції України із наступними повідомленнями: ЄО3№7088 від 31.07.2014 р. про те, що його дружина гр. [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по догляду за дитиною та ЄО №7504 від 10.08.2014 р. про те, що його дружина гр. [PERSON] залишила дитину без нагляду (а.с.26). Виконавчий комітет Васильківської міської ради своїм Рішенням від 22.12.2022 р. № 393 затвердив Висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с.23-24). Згідно довідки депутата міської ради Редько Р., позивач [PERSON] характеризується позитивно (а.с.25). Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІвід 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273СК України\~має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 р. (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що не спростовано та не заперечувалось відповідачем у справі, що малолітній син сторін 4 роки, що передували зверненню до суду з цим позовом, (13.10.2022 р.) проживає з позивачем і на момент звернення позивача з цим позовом до суду проживав не з матір`ю, на користь якої рішенням суду від 14.11.2013 р. були стягнуті аліменти з позивача на утримання дитини. Згідно з ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що малолітній син сторін 4 роки, що передували зверненню до суду з цим позовом, (13.10.2022 р.) проживає з батьком - позивачем по справі та знаходиться на його утриманні по даний час. Тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які були призначені рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2013 р. (справа №362/5550/13-ц). Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 13.10.2022 р. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Також з`ясовано, що син проживає разом з батьком, який здійснює його виховання, догляд та матеріальне утримання. Матір дитини проживає окремо. Статтею 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із\~Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік»\~з 01.01.2022 р. розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня\~2 618 грн., з 1 липня\~2 744 грн., з 1 грудня\~2 833 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, за змістом\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, зважаючи, що малолітній син перебуває на утриманні батька, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в дохід держави 1984,80 грн. судового збору за дві вимоги немайнового характеру по 992,40 грн. за кожну.

Outcome: approved