Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

23 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку площею 6,0908 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 4821785000:03:000:0020, розташовану на території Веселинівської селищної ради (раніше Ставківської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області. За життя він склав заповіт, за яким заповів все своє майно [PERSON] . Позивач прийняв спадщину, про що подав нотаріусу відповідну заяву. Однак, йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а надана копія архівного примірника державного акту містить пляму, яка не дозволяє прочитати правильно прізвище його власника, що ставить під сумнів його належність саме спадкодавцеві. В зв`язку з цим, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав. В судове засідання\~позивач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою його представника. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Губська Ю.О. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вказуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, а тому має повне право на визнання його права власності на спадкову земельну ділянку. В судове засідання представник відповідача Веселинівської селищної ради не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином 03.05.2023 року, що підтверджується витягом з розносної книги суду. До суду надав заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив розглядати справу без участі представника відповідача. Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених\~ вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Веселинове Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] (далі - спадкодавець), що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Повторне свідоцтво про смерть було видане на підставі того, що були внесені зміни до актового запису про смерть спадкодавця, а саме було змінено прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та витягом з ДРАЦС про внесення змін до актового запису від 15.11.2022 року (а.с. 11-12). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на земельну ділянку площею 6,0908 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 4821785000:03:000:0020, розташовану на території Веселинівської селищної ради (раніше Ставківської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області. За життя спадкодавець склав заповіт, за яким заповів все своє майно позивачу [PERSON] що підтверджується копією заповіту від 03.07.2018 року, посвідченого секретарем Ставківської сільської ради Крижанівською Т.О., та зареєстрованого в реєстрі за №28 (а.с. 9), оригінал якого знаходиться в спадковій справі №7/2022. Спадщину позивач [PERSON] прийняв після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом, про що подав до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадшини (а.с. 55). Тобто, позивач успадкував право власності на земельну ділянку площею 6,0908 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 4821785000:03:000:0020, розташовану на території Веселинівської селищної ради (раніше Ставківської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області, успадковану ним за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в смт.Веселинове Вознесенського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ - МК №007759, виданим 22 лютого 1999 року Ставківською сільською радою народних депутатів та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №14 від 22 лютого 1999 року. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, та судом таких не встановлено. Вищевказані встановлені судом обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи №7/2022 (а.с. 54-62). Позивач звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадищну - на земельну ділянку площею 6,0908 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 4821785000:03:000:0020, розташовану на території Веселинівської селищної ради (раніше Ставківської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області, однак йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спащину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а надана копія архівного примірника державного акту містить пляму, яка не дозволяє прочитати правильно прізвище його власника, що ставить під сумнів його належність саме спадкодавцеві. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Спадщину позивач прийняв за заповітом. Факт належності спадкового майна спадкодавцю [PERSON] , а саме: земельної ділянки площею 6,0908 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 4821785000:03:000:0020, розташовану на території Веселинівської селищної ради (раніше Ставківської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: - архівною копією та копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - МК №007759, виданого 22 лютого 1999 року Ставківською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №14 від 22 лютого 1999 року (а.с. 24-31); - технічною документацією про передачу в натурі земельної частки (паю) грмадянину [PERSON] (а.с. 15-18); - Актом про передачу та прийом земельної ділянки частки (паю) в натурі (а.с. 19); - архівним витягом з рішення IV сесії 23 (3) скликання Ставківської сільської ради від 25.12.1998 року №3, відповідно до якого в додатку №3 до вказаного рішення в списку громадян, яким передані в натурі земельні частки (паї), значиться під №43 [PERSON] (6,09 га) (а.с .20-22); - відповіддю начальника ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.10.2022 року (а.с. 23), відповідно до якої громадянину [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,09 га, яка розташована в межах території Ставківської сільської ради; - інформацією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 6,0908 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 4821785000:03:000:0020, розташовану на території Веселинівської селищної ради (раніше Ставківської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області (а.с. 32-34), відповідно до якої власником вказаної земельної ділянки значиться [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~ незалежно\~ від часу прийняття\~ спадщини вона належить\~ спадкоємцеві з часу\~ відкриття\~ спадщини.\~\~\~\~ Крім того,\~ст.1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняв спадщину за заповітом, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач\~прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved