Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

За позовом сторона позивача просить стягнути з відповідача, [PERSON] , на користь позивача, фізичної особи-підприємця [PERSON] , матеріальну шкоду, завдану 07 червня 2021 року, в розмірі 7000 гривень, а також матеріальну шкоду, завдану 24 червня 2021 року, в розмірі 7000 гривень. В обґрунтування наведених вимог у позові зазначено про те, що 01 вересня 2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий трудовий договір, відповідно до якого останній був прийнятий на роботу водієм автотранспортного засобу на невизначений строк. 07 червня 2021 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір-заявка №\~08/06/21 на перевезення вантажу та разовий договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом №\~08/06/21 від 08.06.2021, а саме кілець стінових вантажоодержувачу ФОП [PERSON] .. Згідно товарно-транспортної накладної № Р31 від 08 червня 2021 року форми № 1-ТН зазначений вантаж був доставлений водієм [PERSON] вантажоодержувачу ФОП [PERSON] 08 червня 2021 року. При цьому, оплата за перевезення вантажу в розмірі 7000 гривень 00 копійок в готівковій формі була передана ФОП [PERSON] водієві [PERSON] для передачі вказаної суми ФОП [PERSON] , що підтверджується листом ФОП [PERSON] .. 24 червня 2021 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на перевезення вантажу, а саме мінеральної води (на палетах) вантажоодержувачу TOB «Ревал», м. Харків. Згідно товарно-транспортної накладної № 3955 від 24-26 червня 2021 року форми № 1-ТН зазначений вантаж був доставлений водієм [PERSON] вантажоодержувачу ТОВ «Ревал», м. Харків. При цьому, оплата за перевезення вантажу в розмірі 7000 гривень 00 копійок в готівковій формі була передана вантажовідправником ФОП [PERSON] водієві [PERSON] для передачі вказаної суми ФОП [PERSON] , що підтверджується довіреністю від 24.06.2021. Отримані водієм кошти в загальній сумі 14000 гривень не були передані перевізнику ФОП [PERSON] та привласнені, на думку сторони позивача, водієм [PERSON] .. 20 липня 2021 року за викладеними фактами позивач звернувся до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вжиття заходів до [PERSON] .. Однак, за результатом розгляду зазначеної заяви правоохоронними органами ознак кримінального проступку виявлено не було і проведення перевірки по зверненню [PERSON] було закінчено. Проте, відповідач отримав від вантажовідправників кошти за перевезення вантажів, що не входить до його посадових обов`язків, й привласнив їх. Добровільно повертати привласнені кошти відповідач відмовляється. У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача, адвокат Марченко Ніна Іванівна, котра перебувала поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», позов підтримала повністю, пояснивши, що вона по суті притримується доводів сторони позивача, наведених у позові. Позивач, фізична особа-підприємець [PERSON] , у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що він переконаний у правомірності вимог за позовом. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що він вважає несподіваними вимоги, пред`явлені до нього позивачем ФОП [PERSON] за позовом. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю та пояснив про те, що вимоги сторони позивача повною мірою не є доведеними. Допитаний як свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання про те, що йому треба було привезти залізобетонні кільця, а тому він уклав договір з позивачем [PERSON] про перевезення вантажу. У телефонному режимі [PERSON] сказав, щоб [PERSON] кошти за перевезення вантажу віддав водієві. Свідок [PERSON] так і зробив, передавши 7000 гривень 00 копійок водієві [PERSON] за послугу перевезення вантажу. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наявних у справі даних та доказів вважає за потрібне вирішити позов за наступних встановлених судом обставин. У справі з`ясовано, що відповідач працював водієм у позивача, котрий у свою чергу здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, на основі трудового договору від 01 вересня 2018 року. У ході здійснення відповідачем своєї підприємницької діяльності, між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 07 червня 2021 року був укладений договір-заявка №\~08/06/21, на перевезення вантажу та разовий договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом №\~08/06/21 від 08.06.2021, зокрема, кілець стінових вантажоодержувачу ФОП [PERSON] .. Відповідно до товарно-транспортної накладної № Р31 від 08 червня 2021 року форми №1-ТН відповідачем як водієм, котрий працював на той час у позивача, вказаний вантаж був доставлений вантажоодержувачу ФОП [PERSON] 08 червня 2021 року. Оплата за перевезення вантажу в розмірі 7000 гривень 00 копійок в готівковій формі була передана ФОП [PERSON] водієві [PERSON] для передачі вказаної суми ФОП [PERSON] .. 24 червня 2021 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на перевезення вантажу, а саме мінеральної води (на палетах) вантажоодержувачу TOB «Ревал», м. Харків. Згідно товарно-транспортної накладної № 3955 від 24-26 червня 2021 року форми № 1-ТН зазначений вантаж був доставлений водієм [PERSON] вантажоодержувачу ТОВ «Ревал», м. Харків. При цьому, оплата за перевезення вантажу в розмірі 7000 гривень 00 копійок в готівковій формі була передана вантажовідправником, ФОП [PERSON] , водієві [PERSON] для передачі вказаної суми ФОП [PERSON] .. Втім, отримані відповідачем [PERSON] як водієм кошти в загальній сумі 14000 гривень 00 копійок перевізнику та роботодавцеві ФОП [PERSON] до цього часу не передані. Вказані обставини підтверджуються відомостями позовної заяви (а.с. 3 4), а також даними доказів: копії трудового договору, укладеного між позивачем та відповідачем (а.с. 5); копії договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №\~08/06/21 від 08.06.2021, де зазначені відомості про відповідача як водія (а. с. 6); копії разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №\~08/06/21 від 08.06.2021 щодо перевезення кілець стінових із наведенням також відомостей про відповідача як водія (а. с. 7); копії товарно-транспортної накладної № Р31 від 08 червня 2021 року форми №1-ТН із зазначенням відомостей про водія [PERSON] (а.с. 8); копії повідомлення ФОП [PERSON] про передання оплати за транспортні послуги у розмірі 7000 гривень 00 копійок водієм [PERSON] (а.с. 9); копії договору на перевезення вантажу від 24.06.2021, укладеного між перевізником ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , із наведенням відомостей про водія [PERSON] (а.с.10); копії товарно-транспортної накладної № 3955 від 24-26 червня 2021 року форми № 1-ТН щодо доставлення вантажу за участі водія [PERSON] вантажоодержувачу ТОВ «Ревал» м. Харків (а.с. 11); копії довіреності ФОП [PERSON] про передання коштів в сумі 7000 гривень 00 копійок водієм [PERSON] (а.с. 12). При встановленні таких обставин суд відхиляє наведені вище доводи відповідача та представника відповідача, висловлені у судовому засіданні, адже вони не спростовують сукупність відомостей наданих стороною позивача документів, а також дані показань допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] , котрий безсумнівно зауважив, що передавав кошти водієві [PERSON] .. Через це суд розцінює доводи сторони відповідача лише як непридатну версію, що сповіщається суду з метою уникнення цивільно-правової відповідальності за збитки, завдані відповідачем позивачеві. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд убачає за необхідне позов задовольнити повністю з таких підстав. \~ \~ \~ \~Між позивачем та відповідачем на час заподіяння [PERSON] ФОП [PERSON] збитків існували трудові правовідносини, але відповідач, виконуючи трудову функцію водія, не був матеріально-відповідальною особою, а тому він має нести цивільно-правову відповідальність внаслідок порушення обидвох зобов`язань (в даному випадку домовленостей щодо передання коштів за належністю) на загальних підставах. Так, згідно із роз`ясненнями, наведеними у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (із наступними змінами), які суд вважає правильними, зауважено, що шкода, котра заподіяна не при виконанні трудових (службових) обов`язків, підлягає відшкодуванню із застосуванням норм цивільного законодавства. У цих випадках шкода відшкодовується у повному обсязі. Згідно із приписами, зазначеними у ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, позаяк відповідач відмовився у добровільному порядку повернути позивачеві всі кошти, які він мав передати останньому, суд переконаний, що у справі немає аніяких перешкод для задоволення позову на основі правил ч. 1 ст. 623, абз. 2 ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України зі стягненням всіх заявлених сум з відповідача на користь позивача. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд убачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (квитанція на а. с. 2).

Outcome: approved