Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

05.05.2023 заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно якої просить встановити факт належності їй трудової книжки, яка була видана 26.11.1977 на ім`я (російською мовою дослівно) « [PERSON] ». Вимоги вмотивовані тим, що заявниця є особою пенсійного віку, у зв`язку з чим вона звернулася до управління пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком. Однак, рішенням від 05.04.2023 їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю достатнього страхового стажу необхідного для призначення пенсії. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що заявниці не було зараховано страховий стаж за період трудової діяльності, оскільки на титульній сторінці її трудової книжки є виправлення в прізвищі, не завірені належним чином, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. 09.05.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Заявниця у судове засідання не з`явилася, від неї та її представниці надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги за завою підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні вимог за заявою покладався на розсуд суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. [INFO] народилася [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу 24.10.1981 із [PERSON] змінила дівоче прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.02.1961 Салтиківською сільською радою Конотопського району Сумської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Новоселівською сільською радою Сімферопольського району Кримської області (а.с. 7, 8). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 07.08.1996, прізвище заявниці зазначено « [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даних фактів необхідне заявниці з метою реалізації її права на пенсійне забезпечення. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на викладене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. За приписами п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. З матеріалів справи вбачається, що 26.22.1977 на ім`я заявниці була виписана трудова книжка, в якій її прізвище, ім`я, по батькові має написання (російською мовою дослівно) « [PERSON] », а в подальшому її прізвище було виправлене на « [PERSON] » (а.с. 9). Рішенням № 184150011165 від 05.04.2023 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності, згідно трудової книжки від 26.11.1977, оскільки на титульній сторінці міститься виправлення в прізвищі, яке не завірене належним чином, згідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Аналогічне виправлення міститься в записі про зміну прізвища (а.с. 13). Так, наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази вказують на те, що у трудовій книжці, виданій 26.11.1977 на ім`я (російською мовою дослівно) « [PERSON] » зазначено особу заявниці [PERSON] . На переконання суду, розбіжність в написанні прізвища, зазначеного у документі, що підтверджує стаж роботи, є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який просить заявниця, та його усунення є неможливим в позасудовому порядку. Зогляду на викладене суду вважає доведеним той факт, що заявниці, належить трудова книжка, видана 26.11.1977 на ім`я (російською мовою дослівно) « [PERSON] ». Разом з тим суд зазначає, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, в якій зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні вимог за заявою.

Outcome: approved