Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, в якій просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 982/98 двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що укладений 18.05.1998 між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , а також та [PERSON] , з другої сторони, що зареєстрований на Одеській Новій Біржі за№ 982/98 від 18.05.1998, посилаюсь на таке. 18 травня 1998 року між членом Одеської нової біржі, [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] за довіреністю серії ААІ № 919494, реєстр № 10-1107, 29.04.1998 року, посвідченою державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Алєксєєвою О.В. (надалі за текстом - Продавець), з однієї сторони, та членом Одеської нової біржі, [PERSON] (після розірвання шлюбу 23.05.2000 року - [PERSON] , належним чином завірена копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 22.07.2003 р., що підтверджує зміну прізвища), а також [PERSON] , з другої сторони (надалі за текстом - [PERSON] та [PERSON] разом, а також кожний окремо - Покупці або Покупець), був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна № 982/98 (надалі за текстом - Договір), а саме двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом - Квартира), яка належала [PERSON] на підставі договору дарування № 5089 від 14.06.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філоновою Є.В., 18.06.1996 року зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об`єктів нерухомості за № 22678, стор. 45, кн. 23, к. Квартиру було продано за 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень. Грошові кошти у розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень Продавець отримав від Покупця до підписання Договору, що зафіксовано в п. 6 Договору. Продавцем та колишнім власником були звільнені всі приміщення квартири, передані Покупцям ключі від квартири та книжки на оплату комунальних послуг, колишній власник знявся з реєстрації за адресою знаходження Квартири, Покупці одразу після укладення Договору вселились в квартиру. Договір був посвідчений третьою особою за позовом - Одеською новою біржою та зареєстрований на Одеській новій біржі в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості», реєстраційний № 982/98 від 18.05.1998 року. [PERSON] використовує квартиру протягом 25 (двадцяти п`яти) років для постійного проживання, зареєстрована за вказаною адресою разом зі своєю донькою [PERSON] та своєю малолітньою онукою [PERSON] . [PERSON] несе всі пов`язані з проживанням у квартирі витрати, регулярно оплачує комунальні платежі (газ, тепло, електропостачання тощо) та утримує квартиру в належному санітарно-технічному стані. 14.06.1999 року [PERSON] за договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В., зареєстрованим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 08.07.1999 року за № 22678, подарував, а донька позивачки, [PERSON] , [INFO] , за яку розписалася позивач, її мати та законний представник, [PERSON] , прийняла у дар 1/2 (одну/другу) частину квартири, яка належала [PERSON] на підставі Договору. Тобто, квартира перебуває у [PERSON] та її доньки, [PERSON] , спільній сумісній власності (по 1/2 частини квартири у кожної). Отже сторонами при укладенні Договору було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу двокімнатної квартири. Правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін з моменту укладення Договору не заявляв. Будь-які суперечки між сторонами відсутні. Протизаконних умов Договір не містить. Сторонами виконано всі наявні в Договорі умови, проте частково порушена форма Договору, оскільки при його оформленні не була дотримана нотаріальна форма. Продавцем та Покупцями при укладенні Договору було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та виконано усі його умови, але чинним на час його укладання законодавством було неоднозначно встановлено вимогу щодо обов`язковості його нотаріального посвідчення. Якщо одна з сторін повністю або частково викопала угоду, то потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В ньому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається». У листопаді 2022 року [PERSON] тричі відвідала адресу проживання відповідача по справі - [PERSON] . Першого разу двері квартири [ADDRESS] (остання відома позивачці адреса проживання відповідача), відкрила невідома жінка, яка хоча і не назвалася, але повідомила позивачку, що знає [PERSON] і може передати останній, позивача, контактний номер телефону та повідомити її про те, у зв`язку із чим (обговорення між ними способу приведення Договору у відповідність до вимог діючого законодавства - посвідчення Договору нотаріально тощо) [PERSON] шукала можливість зв`язатися з нею. Свій контактний номер телефону позивачка одразу ж надала зазначеній жінці. Чи знаходиться вказана жінка у родинних зв`язках з відповідачем, чи є подругою або квартиронаймачкою тощо їй невідомо. У тому ж місяці позивачка зробила декілька повторних спроб відвідання вказаної квартири, але двері жодного разу ніхто вже не відкрив. 28.11.2022 року [PERSON] було направлено за адресою проживання відповідача лист з оголошеною цінністю та повідомленням про вручення (належним чином завірені копії листа, всіх квитанцій до нього, опису вкладення, конверта з помітками та довідки про повернення за закінченням терміну зберігання (невручення одержувачу) з проханням до відповідача зв`язатися із позивачкою будь-яким зручним для неї шляхом (в листі було вказано адресу проживання позивача, її контактний номер телефону, месенджери, в яких позивачку можна знайти, її контактну адресу електронної пошти), з метою обговорення між ними способу приведення Договору у відповідність до вимог діючого законодавства - посвідчення Договору нотаріально тощо. Вказаний лист було повернуто позивачці Акціонерним товариством «Укрпошта» з причини закінчення терміну зберігання (невручення одержувачу). Дотепер, з невідомих позивачці причин, незважаючи на те, що нею було зроблено все можливе для залучення відповідача до зазначеного питання, відповідач так і не зв`язалася із позивачем, що можна розцінювати як ухилення від приведення Договору у відповідність до норм діючого законодавства (посвідчення Договору нотаріально тощо). Якщо за угодою, шо підлягає нотаріальному посвідченню, сторони домовились щодо всіх істотних умов такої угоди, шо підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання угоди, але одна із сторін ухиляється ід її нотаріального посвідчення, на підставі ч, 2 ст. 47 Цивільного кодексу Української PCP, ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, за вимогою сторони, яка виконала угоду, суд має право визнати таку угоду дійсною. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, - передано за підсудністю Малиновського районного суду міста Одеси (65033, м. Одеса, вулиця Василя Стуса, 1а). Оскільки, нерухоме майно, стосовно якого позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що територіально відноситься до Малиновського району м. Одеси та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Малиновського районного суду міста Одеси. За результатами автоматичного розподілу від 24 березня 2023 року справа передана для розгляду судді Малиновського районного суду міста Одеси Гуревському В.К. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2023 року прийнято цивільну справу № 522/1822/23 (провадження № 2/521/2697/23) до свого провадження, відкрито провадження у цій справі. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили та відзиву та пояснень не надали. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачки, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та третьої особи, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. 18 травня 1998 року між членом Одеської нової біржі (код юридичної особи: 23988089), [PERSON] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 07.02.1996 року, адреса проживання: [ADDRESS] , яка діяла від імені [PERSON] за довіреністю серії ААІ № 919494, реєстр № 10-1107, 29.04.1998 року, посвідченою державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Алєксєєвою О.В. (надалі за текстом - Продавець), з однієї сторони, та членом Одеської нової біржі, [PERSON] (після розірвання шлюбу 23.05.2000 року - [PERSON] , належним чином завірена копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 22.07.2003 р., що підтверджує зміну прізвища), паспорт громадянина України: [NUMBER] , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 07.02.1996 року, а також [PERSON] , паспорт громадянина України: [NUMBER] , виданий Відділом внутрішніх справ Ленінського районного виконавчого комітету м. Одеси 23.06.1977 року, з другої сторони (надалі за текстом - [PERSON] та [PERSON] разом, а також кожний окремо - Покупці або Покупець), був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна № 982/98 (надалі за текстом - Договір), а саме двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом - квартира), яка належала [PERSON] на підставі договору дарування № 5089. 14 червня 1996 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філоновою Є.В., 18 червня 1996 року зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об`єктів нерухомості за № 22678, стор. 45, кн. 23, к. Квартиру було продано за 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень. Грошові кошти у розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень Продавець отримав від Покупця до підписання Договору, що зафіксовано в п. 6 Договору. Продавцем та колишнім власником були звільнені всі приміщення квартири, передані Покупцям ключі від Квартири та книжки на оплату комунальних послуг, колишній власник знявся з реєстрації за адресою знаходження квартири, Покупці одразу після укладення Договору вселились в квартиру. Договір був завірений Третьою особою за позовом - Одеською новою біржею та зареєстрований на Одеській новій біржі в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості», реєстраційний № 982/98 від 18.05.1998 року. Згідно п. 9 Договору: «Во исполнение ст. 227 Гражданского кодекса Украины настоящий договор подлежит регистрации в Одесском городском бюро технической инвентаризации и регистрации объектов недвижимости на имя: [PERSON] , [PERSON] - в равных долях.», що було зроблено 04 червня 1998 року в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості (нова назва: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, код юридичної особи: 03350290). Факт реєстрації підтверджується відповідними написами, печатками, підписами на Договорі, а також довідкою (інформація про реєстрацію права власності) від 22.12.2022 року № 20738/04-04, виданою КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. Позивач по справі, [PERSON] , використовує квартиру протягом 25 (двадцяти п`яти) років для постійного проживання, зареєстрована за вказаною адресою разом із своєю донькою [PERSON] та своєю малолітньою онукою [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № Б1 -2345-ф/л від 09.01.2023 року, виданою Департаментом наданні адміністративних послуг Одеської міської ради. [PERSON] несе всі пов`язані з проживанням у квартирі витрати - регулярно оплачує комунальні платежі (газ, тепло, електропостачання тощо) та утримує квартиру в належному санітарно-технічному стані. 14 червня 1999 року [PERSON] за договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В., зареєстрованим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 08.07.1999 року за № 22678, подарував, а донька позивачки, [PERSON] , [INFO] , за яку розписалася позивач, її мати та законний представник, [PERSON] , прийняла у дар 1/2 (одну другу) частину квартири, яка належала [PERSON] на підставі Договору. Тобто, квартира перебуває у [PERSON] та її доньки, [PERSON] , спільній сумісній власності (по 1/2 частини квартири у кожної). Сторонами при укладенні Договору було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу двокімнатної квартири. Правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. Ані заперечень, ані зауважень ніхто із сторін з моменту укладення Договору не заявляв. Будь-які суперечки між сторонами відсутні. Протизаконних умов Договір не містить. Сторонами виконано всі наявні в Договорі умови, проте частково порушена форма Договору, оскільки при його оформленні не була дотримана нотаріальна форма. Це сталось через існуючу у чинному на момент укладення Договору законодавстві колізію, оскільки, згідно з ч. 1 ст. 227 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року): «Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу)». Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент укладення Договору): «Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню». Відповідно до ст. 4 Цивільного кодексу Української PCP - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. В відповідності до ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу Української PCP:« Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків». Згідно ст. ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент укладення Договору), членами товарної біржі є, зокрема, прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обліку та товарній біржі. Як випливає з преамбули Договору, на момент укладення Договору, Продавець і Покупці були членами Одеської нової біржі. З роз`яснень, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9, слідує, що при розгляді справ про визнання правочинів дійсними суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення. Як було зазначено вище, Продавцем та Покупцями при укладенні Договору було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та виконано усі його умови, але чинним на час його укладання законодавством було неоднозначно встановлено вимогу щодо обов`язковості його нотаріального посвідчення. Пунктом 9 Договору встановлено лише обов`язковість його посвідчення в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості та в кінці Договору, після підписів сторін Договору співробітниками Одеської нової біржі, якими складався текст Договору, помилково зазначено «Договор дальнейшему нотариальному удостоверению не подлежит». Згідно ст. 47 Цивільного кодексу Української PCP нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково викопала угоду, то потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В ньому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, то підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Домовленість сторін щодо всіх істотних умов Договору підтверджується текстом Договору та наявними на ньому підписами сторін (належним чином завірена копія Договору додається до даної позовної заяви). Повне виконання умов Договору підтверджується звільненням Продавцем та колишнім власником всіх приміщень Квартири (підтверджую факт звільнення приміщень), переданням Покупцями Продавцю повної вартості Квартири (обумовлена п. 6 Договору. Факт отримання підтверджується тим же пунктом Договору та наявним на Договорі підписом Продавця), переданням Продавцем Покупцям ключів від Квартири та книжок на оплату комунальних послуг (підтверджую факт отримання), зняттям колишнього власника з реєстрації за адресою знаходження Квартири (підтверджується, зокрема, довідкою (виписка з будинкової книги про склад сім`ї та прописку) № 17 від 19.02.2014 року, виданою ЖБК «Центральний-9», вселенням Покупцями в Квартиру одразу після укладення Договору (підтверджую факт вселення). [PERSON] в позасудовому порядку намагалася вирішити питання про нотаріальне посвідчення договору, але відповідач ухиляється від цього. Якщо за угодою, шо підлягає нотаріальному посвідченню, сторони домовились щодо всіх істотних умов такої угоди, шо підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання угоди, але одна із сторін ухиляється ід її нотаріального посвідчення, на підставі ч, 2 ст. 47 Цивільного кодексу Української PCP, ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, за вимогою сторони, яка виконала угоду, суд має право визнати гаку угоду дійсною. У зв`язку з тим, що на даний час нотаріально посвідчити угоду неможливо, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved