Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

01.03.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Канола-Поділля" (далі Товариство) заборгованість по орендній платі за користування належною для позивачки земельної ділянки за 2021 рік у сумі 17243 грн., 3% річних за затримку виконання грошового зобов`язання у сумі 545,63 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати. Позов мотивований такими обставинами. [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6823681500:10:001:0005 розташованої за межами населених пунктів бувшої Великоберезнянської сільської ради Шепетівського району, площею 2,7894 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В 2014 році вона передала для Товариства в оренду згідно з укладеним договором дану земельну ділянку на строк 7 років. В 2021 році за її ініціативою договір оренди припинено у зв`язку з закінченням строку його дії, про те відповідач не сплатив за 2021 рік орендну плату, яка повинна становити 17243 грн., оскільки саме таку суму було сплачено для неї Товариством за оренду землі в 2020 році. Крім цього позивачка вважає, що у зв`язку з порушенням умов договору оренди землі щодо невиплати орендної плати відповідач повинен сплатити для неї 3% річних за затримку виконання грошового зобов`язання та відшкодувати моральну шкоду. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Крижанівський О.А. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у позові. Відповідач у поданому відзиві на позов, та його представник адвокат Коберський А.П. в ході судового розгляду позовні вимоги заперечили, мотивуючи тим, що Товариство протягом 2014-2020 років сплатило для [PERSON] орендну плату в загальному розмірі 70955,09 грн., в той час як за умовами договору оренди повинно було виплатити за 2014-2021 року 25076,59 грн., а відтак за користування земельною ділянкою у 2021 році Товариство не має заборгованості по орендній платі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823681500:10:001:0005 розташованої за межами населених пунктів бувшої Великоберезнянської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, площею 2,7894 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24.11.2014 року між позивачкою та Товариством укладено договір оренди землі, державна реєстрація якого відбулась 18.12.2014 року, що стверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.8-10). За умовами зазначеного договору оренди землі [PERSON] передала для відповідача в оренду строком на 7 років вищевказану земельну ділянку нормативна грошова оцінка якої на час укладення договору складала 89559,18 грн. (п.п.5,8 договору). Сторони договору визначили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3582,37 грн. за земельну ділянку на рік, що становить 4 (чотири) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (п.9 договору). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексації (п.10 договору). Орендна плата вноситься у такі строки - до 30 грудня кожного року (п.11 договору). Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом від 27.03.2023 року № 970/281-23 повідомило Товариство, що вартість земельної частки (паю) по ВСАТ "Новоселицьке" на території колишньої Великоберезнянської сільської ради Полонського району становила: 2014 рік - 89559,18 грн., 2015 - 111859,42 грн.; 2016 - 134231,30 грн. За 2017-2023 роки нормативно грошова оцінка не змінювалась. За поясненнями представника відповідача адвоката Коберського А.П. Товариство в договорі оренди землі при визначенні розміру орендної плати за оренду земельної ділянки [PERSON] брало до уваги нормативно грошову оцінку зазначену в листі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій. Як вбачається із наданих сторонами доказів Товариство сплачувало для позивачки орендну плату у таких розмірах: за 2014 рік - 3582,37 грн., що становило 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки 89559,18 грн., про що зазначено у договорі оренди; за 2015 рік - 4474,38 грн., що також становило 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки 111859,42 грн.; за 2016 рік - 8053,86 грн., що більше ніж 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка в цьому році складала - 134231,30 грн.; за 2017 рік - 10738,48 грн., що більше ніж 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка в цьому році складала - 134231,30 грн.; за 2018 рік - 13185,00 грн., що більше ніж 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка в цьому році складала - 134231,30 грн.; за 2019 рік - 13678,00 грн., що більше ніж 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка в цьому році складала - 134231,30 грн.; за 2020 рік - 17243,00 грн., що більше ніж 4 відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка в цьому році складала - 134231,30 грн. За 2021 рік сплата для позивачки орендної плати відповідачем не здійснювалась, незважаючи на фактичне користування останнім земельною ділянкою, що сторонами визнається. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" в редакції чинній на час укладення договору оренди землі між сторонами, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. (ст.3 Закону). Згідно із ч.4 ст. 124\~Земельного кодексу України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За положеннями ст.\~13\~Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 Закону встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст.15 Закону). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Стаття 22 Закону передбачала, що орендна плата може справлятись у грошовій, наруральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони могли передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати. Відповідно до ст.288.5\~Податкового кодексу України\~розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну\~грошову оцінку яких проведено, - у розмірі\~не більше 3 відсотків\~їх нормативної грошової оцінки, для земель\~загального користування\~- не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки,\~для сільськогосподарських угідь\~- не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких\~не проведено, - у розмірі\~не більше 5 відсотків\~нормативної грошової оцінки\~одиниці площі ріллі\~по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати\~12 відсотків нормативної грошової оцінки (за винятком випадку визначення орендаря на конкурентних засадах. Аналізуючи обставини спору, а також умови укладеного між сторонами договору оренди землі, положення вищенаведених нормативних актів суд приходить до таких висновків. Відповідач протягом строку дії договору оренди землі, укладеного з позивачкою, зобов`язаний був кожного року, включаючи також 2021 рік сплачувати орендну плату до 30 грудня щорічно. Орендна плата повинна вираховуватись як 4 відсотки від визначеного кожного року розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки, про що зазначено в п.9 договору оренди землі, та вчинялось Товариством протягом 2014-2015 років. Нарахування та виплата відповідачем для позивачки орендної плати за період 2016-2020 років у збільшеному розмірі є добровільною ініціативою орендаря, про те вчинення ним таких дій не слід розцінювати як виплату орендної плати за майбутні періоди, а також не може бути підставою для несплати Товариством орендної плати орендодавцю за 2021 рік. Як зазначалось вище нормативно грошова оцінка орендованої відповідачем земельної ділянки належної [PERSON] в 2021 році становила 134231,30 грн., а відтак Товариство зобов`язано було сплатити для позивачки до 30.12.2021 року орендну плату в розмірі 4 відсотки від зазначеної суми нормативно грошової оцінки, що становить 5365,25 грн. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України\~ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеної норми права з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 3 проценти річних за прострочення виплати орендної плати 5365,25\~грн. за період з 31.12.2021 року по 02.06.2023 року (день ухвалення судом рішення), що становить суму 229, 03 грн. [PERSON] заявлено позовну вимогу щодо відшкодування їй Товариством моральної шкоди в розмірі 5000 грн. із мотивів, що невиплата відповідачем орендної плати за 2021 рік створила для позивачки психоемоційні страждання, через які вона постійно нервувала, переживала, здійснювала витрати на отримання правової допомоги. Згідно до ч.3. ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За положеннями частин 1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~ \~ \~ \~Частина 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" визначає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. За положеннями ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Наведені норми права прямо не передбачають, що за порушення умов цивільно-правового договору оренди земельної ділянки орендодавець має право на відшкодування моральної шкоди. У\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~1\~вересня 2020\~року у\~справі №\~216/3521/16-ц викладено правову позицію, що виходячи з положень статей 16 і 23\~ЦК\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися\~у будь-якому випадку її спричинення\~- право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Як зазначалось вище для позивачки на протязі 2016-2020 років відповідач з власної ініціативи виплачував орендну плату у суттєво більшому розмірі ніж передбачено умовами договору оренди. За таких обставин суд вважає, що встановлення факту неправомірної невиплати Товариством для [PERSON] орендної плати за 2021 рік та стягнення такої плати на користь позивачки з застосуванням санкції за весь час її прострочення, є достатньою справедливою сатисфакцією, а відтак в даному випадку немає потреби надавати для [PERSON] ще й будь-яку іншу грошову компенсацію, зокрема у виді моральної шкоди в заявленому позивачкою розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно від суми задоволених позовних вимог. [PERSON] просила стягнути з Товариства всього коштів 22788,63 грн. Судом позов задоволено частково на суму 5598,28 грн., що становить 24,6 відсотків, а отже до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає 264,10 грн. судового збору.

Outcome: partial