Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся\~до суду\~з заявою\~ про\~встановлення факту\~належності [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~державного акта\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~серії ЧН\~№ 026263\~від 23.08.2000\~р.\~зареєстрованого 18.08.2005\~р.,\~виданого \~ [PERSON] ,\~яка проживала\~в [ADDRESS] \~та заповіту,\~складеного \~ [PERSON] ,\~який \~посвідчений Пасічник\~В.В.,\~секретарем виконавчого\~комітету Макіївської\~сільської ради\~05.02.2002\~року за\~реєстровим №\~5,\~складений від\~імені [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,4807 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . 05.02.2002 року [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла все своє майно йому . Він прийняв спадщину, подавши заяву до Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області. При перевірці документів нотаріус виявив недоліки, а саме, розбіжність в написанні по батькові спадкодавця в заповіті, в державному акті та свідоцтві про смерть, а саме: в заповіті [PERSON] записано « [PERSON] », в державному акті записано « [PERSON] », в свідоцтві про смерть записано « [PERSON] ». Державний нотаріус Носівської державної нотаріальної контори Л. Киреєва відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та надала письмову відповіть про те, що йому необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту та факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку померлій [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява в якій він просить справу розглянути у його відсутність та задовольнити його вимоги. Заінтересована особа Макіївська сільська об`єднана територіальна громада, в особі Макіївської сільської ради в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, в якій заінтересована особа просить розглянути справу у їх відсутність та не заперечують щодо вимог заявника викладених у заяві. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що заява\~підлягає задоволенню\~з таких\~підстав.Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до\~витягу про\~реєстрацію в\~Спадковому реєстрі\~від 19.03.2021\~року,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ яка\~померла [INFO] ,\~у Носівській\~державній нотаріальній\~конторі заведена\~спадкова справа\~№ 60/2021\~(а.с.8). Встановлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026263 від 23.08.2000 року, власницею земельної ділянки значиться [PERSON] (а.с.9). 05.02.2022\~року [PERSON] \~заповіла все\~своє майно,\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~заповітом,\~який посвідчений\~секретарем виконавчого\~комітету Макіївської\~сільської ради\~05.02.2002\~року,\~реєстраційний номер\~5\~(а.с.10). Відповідно до\~свідоцтва про\~народження [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки № 50 від 03.02.2023 року виданої Макіївською сільською радою, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців після її смерті за даною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.12). Згідно довідки\~№ 52\~від 06.03.2023\~року виданої\~Макіївською сільською\~радою,\~про те\~що,\~ [PERSON] було\~складено заповіт,\~який посвідчений\~секретарем виконавчого\~комітету Макіївської\~сільської ради\~05.02.2002\~року,\~реєстраційний номер\~5,\~у зв`язку\~з смертю [PERSON] , можливості щодо внесення будь-яких змін до заповіту внести не можливо (а.с.13). Відповідно до листа від 22.12.2022 № 29-25-0.6-4325/2-22 Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в якому зазначено, що з 1 січня 2013 року набули чинності ЗУ «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно з якими повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди земель, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, права забудови земельної ділянки з 1 січня 2013 припинилися, тому неможливо внести зміни у державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с 30-31). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що надані заявником докази, є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які просить встановити заявник. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаних документах , оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даних фактів, а тому вони мають бути встановлені в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки викладені у ній обставини повністю підтверджуються сукупністю наданих заявником та безпосередньо досліджених судом доказів.

Outcome: approved