Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.05.2023 року у справі № 369/12634/17 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно відмовлено повністю. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування задоволено повністю. Усунуто [PERSON] \~(РНОКПП\~ [NUMBER] ), яка мешкає у Київській області за адресою: [ADDRESS] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня № 17» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання заповіту недійсним задоволено повністю. Визнано заповіт, посвідчений 16 вересня 2015 року, [PERSON] , торакальним хірургом відділення політравми Київської міської клінічної лікарні № 17 за реєстровим №444 недійсним з моменту укладення. Скасувано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.06.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] . Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 024,80 грн (одна тисяча двадцять чотири гривні 80 коп.). Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Ленінградським РВ ГУ в місті Києві 06 жовтня 1998 року) на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.\~(триста двадцять гривень 00 коп.). Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) витрати на проведення судової експертизи у розмірі 4\~805,08 грн (чотири тисячі вісімсот п`ять гривень 08 коп.). Стягнуто з [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Ленінградським РВ ГУ в місті Києві 06 жовтня 1998 року) на користь [PERSON] витрати на проведення судової експертизи у розмірі 4\~805,08 грн (чотири тисячі вісімсот п`ять гривень 08 коп.). 16.05.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника [PERSON] адвоката Алпатьєвої Н.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої остання просила суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 369/12634/27, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 50 300 грн витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання 26.05.2023 року заявниця не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про судове засідання повідомлялися належним чином. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що під час ухвалення рішення, не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 300 грн. Вказані витрати підтверджуються довідкою з розрахунку витрат на правничу допомогу; банківськими квитанціями та квитанціями до прибуткового касового ордеру на загальну суму 50\~300 грн. Означені документи додані позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи вищевикладене, витрати понесені на отримання правничої допомоги [PERSON] під час розгляду справи № 369/12634/17 обґрунтовані відповідними документами в повному обсязі та мають об`єктивний характер. Згідно з\~ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.05.2023 року у справі № 369/12634/17 два позови [PERSON] задоволено в повному обсязі. Згідно з ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України\~в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. За таких обставин витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] порівну, а саме по 25\~150 грн, оскільки цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі № 369/12634/17. В частині солідарного стягнення 50\~300 грн витрат на правничу допомогу суд відмовляє, оскільки ЦПК України не передбачає можливість солідарного стягнення судових витрат. Враховуючи складність справи, тривалість судового розгляду (5 років), те, що заявником доведено співмірність витрат на правничу допомогу та надано суду докази надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 300 грн, суд стягує з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 25\~150 грн витрат на правничу допомогу з кожного.

Outcome: partial