Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, покликаючись на те, що вона є дочкою відповідача. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.11.2014 року по справі № 344/16827/14-ц вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. 20.01.2020 року вона досягла повноліття, сплату аліментів на підставі вищевказаного рішення суду відповідач припинив, у добровільному порядку жодних коштів з 20.01.2020 не надавав. Крім того, в останнього наявна заборгованість зі сплати аліментів за наведеним рішенням суду. Водночас, вона є особою з інвалідністю II групи, причина - інвалідність з дитинства. На даний час вона проживає зі своєю матір`ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. На утриманні матері перебуває також і її неповнолітній брат - [PERSON] , а також малолітній брат - [PERSON] . Її матір - [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, внаслідок чого позбавлена повноцінної можливості забезпечувати для неї хоча б мінімальний прожитковий мінімум. Крім того, їй призначена державна соціальна допомога у розмірі 1712 грн. на місяць, а з 01 липня 2021 року - у розмірі 1854 грн. на місяць. Також з вересня 2021 вона працює на посаді менеджера в ТОВ «БЕТОН-ВЕЙ», отримуючи мінімальну заробітну плату 6000 грн. (до виплати - 4830,00 грн.). Отже, сукупний дохід [PERSON] на місяць складає 6684 грн. Однак, враховуючи її стан здоров`я, а також потребу в постійному безперервному лікуванні дороговартісними ліками, на які вона витрачає близько 4000 грн. в місяць, у зв`язку з чим не має можливості забезпечувати себе харчуванням, одягом, предметами гігієни та іншими необхідними речами хоча б на рівні мінімального прожиткового мінімуму. У свою чергу відповідач [PERSON] є працездатною особою, на його утриманні не перебуває інших непрацездатних осіб, аліментів на утримання її неповнолітнього брата - [PERSON] останній, всупереч наявному в нього обов`язку, не сплачує. На скільки їй відомо та як їй повідомляв відповідач, він працює водієм-далекобійником в Республіці Польща, має стабільний високий заробіток, а отже має можливість та обов`язком здійснювати її утримання. Крім того, позивач звертає увагу суду, що шансів на її одужання немає, відповідно до висновку МСЕК їй протипоказана важка фізична праця, надмірні психоемоційні навантаження, протипоказана робота з рухомими механізмами, на висоті. На даний час вона працює, однак дана робота пов`язана з психоемоційним навантаженням та негативно впливає на стан її здоров`я, проте у зв`язку з браком коштів вона змушена працювати. Позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.12.2021; стягнути з відповідача\~ судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує позовні вимоги, покликаючись на те, що позивач досягла повноліття ще два роки тому та у повній мірі має весь обсяг цивільної правоздатності і дієздатності, а тому має не тільки право на сторонню допомогу, а й обов`язок щодо особистого утримання та забезпечення своїх потреб за власний рахунок та внаслідок сумлінної праці (трудової діяльності). Позивач ще у 20 січні 2020 року стала повнолітньою, а тому припинилось стягнення аліментів на її утримання. Заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивачки та утримання його сина (її рідного брата) - [PERSON] , у нього немає. Він повністю оплатив розмір аліментів на утримання своєї дочки - [PERSON] (Позивачки) та сина - [PERSON] , які були призначені на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 21.11.2014 року у справі № 344/16827/14-ц і станом на даний момент не має жодної заборгованості зі сплати аліментів на утримання своїх дітей. Даний факт постановою головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Вороха В.П. від 24 січня 2022 року (ВП № 68032585) та квитанцією про оплату аліментів від 21.01.2022 року. Відповідач вказує, що позивачка є працездатною, про що сама зазначає у позовній заяві. Зокрема, у позові позивачка вказує, що з 01 липня 2021 року працює на посаді менеджера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-ВЕЙ», де отримує заробітну плату в розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень. Окрім того позивачці держава призначила та виплачує державну соціальну допомогу у розмірі 1854 гривень на місяць, даний факт вона сама стверджує у позовній заяві. Як наслідок, сукупний дохід [PERSON] становить майже 8000,00 (вісім тисяч) гривень, що свідчить про те, що вона є матеріально та фінансово забезпеченою особою та має можливість самостійно забезпечувати свої потреби. Відповідач вказує, що його доходи є нестабільними та носять короткочасний характер, оскільки станом на сьогоднішній день він є офіційно безробітним, а основний його дохід полягає у недовготривалому виїзді за кордон на заробітки в Республіку Польща. Період перебування на заробітках в республіці Польща складає від 5 до 6 місяців на рік. За кордоном він працює різноробочим, де отримує невелику заробітну плату, яка після оплати податків, оренди житла, побутових послуг та інших послуг є незначною. Інших доходів на території України та за кордоном у нього немає. На підтвердження неможливості в подальшому утримувати свою повнолітню і працездатну дочку та про свій незадовільний фінансовий і майновий стан відповідач вказує, що у нього наявна заборгованість перед АТ «А-Банк», яка склалась (виникла) внаслідок кредитування, що підтверджується відповідною довідкою банку. Твердження позивачки про те, що він працює водієм-далекобійником в Республіці Польща не відповідають дійсності, оскільки він ніколи не працював на вантажних автомобілях і не працює на них до сьогоднішнього дня. Водночас, на його фактичному утриманні знаходиться його мати - [PERSON] , [INFO] , оскільки він здійснює за нею догляд. Реальні витрати на лікування, придбання ліків для мами та її утримання є значно більшими аніж розмір її пенсії. Як наслідок, він не має можливості матеріально і фінансово забезпечувати позивачку. Додані до матеріалів справи квитанції про придбання ліків та інші документи, які б підтверджували факт понесення позивачкою витрат на лікування, є неналежними, недостатніми та недостовірними доказами, які б свідчили факт понесених нею витрат на лікування. Просить прийняти рішення, яким у позові [PERSON] відмовити у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. В подальшому не прибула у судове засідання, подавши письмові дебати, у яких просить задовольнити позов, згідно заявлених позивачем вимог. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо вимог позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В подальшому не прибув у судове засідання, подав суду письмові судові дебати, у яких просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. \~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області № 140465 від 26.01.2002 року (а.с. 7). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.11.2014 року, по справі № 344/16827/14-ц, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, працюючого на посаді диспетчера Відокремленого підрозділу «Івано-Франківський загін воєнізованої охорони», ідентифікаційний номер 2704302031, на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої по [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.11.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття, про що судом було видано виконавчий лист (а.с. 15). [PERSON] , [INFO] , [INFO] досягла повноліття. Відповідно, сплату аліментів на підставі виконавчого листа, виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, на її утримання, припинено. Постановою головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. від 24.01.2022, закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 344/16827/14-ц, виданого 04.10.2021 Івано-Франківським міським судом (а.с. 41). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9) [PERSON] є особою з інвалідністю II групи, причина - інвалідність з дитинства (а.с. 11, 12). Відповідно до довідки ТОВ «БЕТОН-ВЕЙ» від 09.02.2022 № НФБУ-000002, [PERSON] з 25.08.2021 працює у Товаристві на посаді менеджера. Дохід за період з 25.08.2021 по 31.01.2022 склав 32 678,57 грн. (а.с. 59). Також, позивач вказує про призначену їй державну соціальну допомогу у розмірі 1712 грн. на місяць, а з 01 липня 2021 року - у розмірі 1854 грн. на місяць. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до статтей 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Як встановлено судом, повнолітня [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності з дитинства, за наявною в матеріалах справи інформацією, інвалідність встановлено на строк до квітня 2022 року. Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є непрацездатною внаслідок інвалідності, а відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на лікування, придбання продуктів харчування, одягу та інших необхідних речей. На підставі викладеного, враховуючи майнове становище сторін, стан здоров`я відповідача та інші встановлені судом обставини, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Суд вважає підставними доводи позову в частині сплати аліментів на користь позивача, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, потребує витрат на лікування, при цьому отримувані нею доходи не можуть забезпечити її повноцінне лікування. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов`язання щодо утримання. Стягнення слід проводити починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову і на період її непрацездатності. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 908 гривень судового збору. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 206, 258, 268, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial