Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

14.03.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Козівської сільської\~ради Стрийського\~району Львівської\~області,\~про надання\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20.03.2023 року позовну заяву було прийнято, відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позов обгрунтований\~тим,\~що [INFO] померла\~мати позивача\~-\~ [PERSON] ,\~яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно тексту якого усе своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . У встановлений законодавством строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту. З огляду на викладені обставин позивач вимушений звернутись з позовом до суду про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але попередньо його представник адвокат Денькович М.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, явку представника в таке не забезпечила, відзив на позовну заяву не подала. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.2013 року виконавчим комітетом Ременівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області. Про родинні відносини позивача з матір`ю свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 09.11.2021 року у відповідності до актового запису № 12. За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем виконкому Тухольківської сільської ради Сколівського району Львівської області Скільською О.В. від 08 серпня 1996 року, згідно тексту його зробила розпорядження, а саме все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . Відтак, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявні заяви спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] її дітей [PERSON] та [PERSON] , в яких такі відмовляються від належної їм частини спадщини за законом після смерті матері. Позивач зазначив, що встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив, оскільки не знав про існування заповіту. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 21.09.2020 (провадження № 61-14962ск19) на нотаріуса або посадову особу органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові ВС від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, які відповідно\~до ст.\~263\~ЦПК України\~враховуються судом\~при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин,поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, як спадкоємця до майна після смерті матері, неповідомлення посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, позивача про існування заповіту, суд вважає, що\~\~такий пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном один місяць після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved