Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

02 березня 2023 року Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» звернулося до Куликівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 41250 грн. 84 коп. та судових витрат. Позов мотивований тим, що 01.02.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16200/112/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. на строк до 31 січня 2024 року зі сплатою відсотків в розмірі 81% річних. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою Куликівського районного суду від 09 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 03.04.2023, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судові засідання, призначені на 03.04.2023, 25.04.2023 та 17.05.2023 відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, зустрічний позов не пред`явив. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні спірні правовідносини. 01.02.2022 між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16200/112/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. на строк до 31 січня 2024 року (а.с. 7 9). Кредитні кошти у розмірі 30000 грн. були надані банком 01 лютого 2022 року, що підтверджується меморіальним ордером № 33630 (а.с. 14). Відповідно до п. 3.2 договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовану процентну ставку у розмірі 81% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360) з дати видачі кредиту по дату повернення кредиту позичальником періодами з першого по останнє число місяця. При нарахуванні процентів враховується день видачі та не враховується день погашення кредиту (п. 3.4 Договору). Згідно з п. 5.1, п. 5.2 договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатка 1 (Платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього договору. Також, 01 лютого 2022 року відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 12 13). Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором №16200/112/2022 станом на 01 лютого 2022 року становить 41250 грн. 84 коп., до якої входить: 28800 грн. 09 коп. заборгованість за кредитом, 12450 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 6). Сума заборгованості також підтверджується випискою по рахунку відповідача, який ним не спростовано (а.с. 22-26). 19.09.2022 відповідачу направлявся лист-вимога про дострокове виконання зобов`язання, у зв`язку із порушенням строків його виконання (а.с. 15 19), проте, як зазначено у позовній заяви, вимоги банку залишилися без задоволення. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 статті 612 Цивільного кодексу\~України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконував, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved