Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з матірю [PERSON] на день її смерті за адресою [ADDRESS] . \~ \~В обгрунтування\~заяви покликається\~на те,\~що [INFO] померла\~його мати\~ [PERSON] ,\~яка проживала\~та була\~зареєстрована в\~ [ADDRESS] .\~На день\~її смерті\~залишилося спадкове\~майно -\~земельна ділянка.\~Заповіту мати\~не залишила.\~Спадкоємцями за\~законом першої\~черги є\~він,\~син померлої,\~та [PERSON] ,\~дочка померлої\~та його\~сестра.\~На спадщину\~сестра не\~претендує.\~Звернувся до\~нотаріальної контори,\~щоб отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину після\~смерті матері,\~однак нотаріус\~відмовив через\~пропуск шесимісячного\~строку.\~Спадщину прийняв,\~так як\~на день\~смерті постійно\~проживав зі\~спадкодавцем.\~В зв`язку\~з похилим\~віком та\~станом здоров`я\~мати не\~могла сама\~проживати,\~а тому\~з вересня\~2020\~року забрав\~її до\~себе в\~м.Рівне.\~В нього\~мати проживала\~до смерті. Ухвалою від 11 квітня 2023 року заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив окреме провадження у справі. В судовому засіданні заявник заяву підтримали та пояснив, що матір проживала з ним в його квартирі та померла в м.Рівне, але поховали її в с.Верхівськ. Чоловік матері, його батько, помер в 2019 році. Заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви. Пояснила, що мати проживала з братом [PERSON] з вересня 2020 року в м.Рівне. Забрати її до себе не могла через житлові умови. В неї двоє дітей, а у брата трикімнатна квартира, тому вирішили, що мати буде жити з ним. Заяви про прийняття спадщини після смерті матері не подавала і спору щодо спадкового майна між нею та братом немає. Свідок [PERSON] показав, що проживає в с.Верхівськ Рівненського району Рівненської області по сусідству з [PERSON] . У вересні-жовтні 2020 року [PERSON] забрав свою матір в м.Рівне і вона проживала в нього до смерті. Поховали [PERSON] у селі. З осені 2020 року матері заявника в селі не було, її будинок пустував. Свідок [PERSON] показала, що у вересні 2020 року її батько [PERSON] забрав до себе в квартиру в м.Рівне бабусю [PERSON] , бо помер дідусь і вона залишилася сама. До смерті бабуся проживала з батьком. Вона особисто проживала в м.Здолбунів, але приїздила часто в гості до батька та бабусі, які проживала спільно. Бабусю поховали в селі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 травня 1967 року Підлужанською сільською радою Костопільського району Рівненської області. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом "Центру надання адмінінстративних послуг" Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області. \~ \~Матері заявника\~належить на\~праві приватної\~власності земельна\~ділянка площею\~0,96\~га,\~розташована на\~території с.Верхівськ\~Верхівської сільської\~ради,\~для ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~що підтверджується\~державним актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ІV-РВ\~№ 031727.\~ Відповідно до довідки Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області 26/02-14/23 від 20 лютого 2023 року, [PERSON] , 1938 року народження, була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Листом № 8/01-16 від 13 лютого 2023 року приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацького І.С. роз`яснив заявнику про пропуск ним строку для прийняття спадщини та право звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України заявник та заінтересована особа мають право на спадкове майно після смерті матері як спадкоємці першої черги за законом. Батько заявника та заінтересованої особи (чоловік спадкодавця) помер задовго до її смерті. Заінтересована особа [PERSON] (дочка спадкодавця) не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. За положеннями ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Нормами ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п.2, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем (матір`ю) за адресою [ADDRESS] підтверджується поясненнями заявника, заінтересованої особи, показаннями свідків та дослідженими письмовимидоказами у справі. Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. На підставі наведеного та

Outcome: approved