Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про реальний поділ земельної ділянки в натурі. Свої вимоги мотивував тим, що рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 січня 2020 року за відповідачем визнано право власності на 28/100\~часток земельної\~ділянки із\~кадастровим номером\~5920610300:00:001:0677\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(\~присадибна ділянка)\~ площею\~0,0638\~га,\~ на\~якій розташовані\~її 28/100\~частки домоволодіння\~під [ADDRESS] . Вказує, що йому було залишено 72/100 частки, що складає 457 м.кв. земельної ділянки з єдиним кадастровим номером. На думку позивача необхідно здійснити реальний поділ земельної ділянки для уникнення умисних сварок з цих підстав. Вирішити земельне питання шляхом укладання договору та його нотаріального посвідчення не вдається можливим, тому єдина можливість вирішення спору це розподіл земельної ділянки, яка є спільною частковою власністю на окремі ділянки. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить провести реальний поділ земельної ділянки площею 0,0638 га по [ADDRESS] ( а.с. 1-4 т. 1). 19 лютого 2020 року ухвалою судді вищевказана позовна заява залишена без руху ( а. с. 18-20 т. 1). Ухвалою від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 49-50 т. 1). 17 березня 2020 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відзив мотивований тим, що на підставі рішення суду від 24.06.2014 припинено право спільної часткової власності на домоволодіння за [ADDRESS] та проведено реальний розподіл, а саме: позивачу [PERSON] у власність виділено 72/100 частини домоволодіння вказаного будинку та відповідачу [PERSON] 28/100 частини вказаного домоволодіння. Сторони зобов`язано здійснити відповідні переобладнання. Своє право власності на визначену нерухомість [PERSON] зареєструвала у встановленому законом порядку 13.09.2016. Крім того, починаючи з 2019 між сторонами склалися відносини, які виражались у перешкоджанні позивача користування своїм нерухомим майном відповідачу, зокрема проїзд автомобіля до гаражу, потрапляння до горища своєї частини будинку шляхом встановлення додаткових парканів та риттям траншей, що унеможливлює законного власника належним чином користуванням своїм майном. Крім того, рішенням суду визнано за відповідачем [PERSON] право власності на 28/100 частки земельної ділянки із кадастровим номером 5920610300:00:001:0677 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0638 га, на якій розташовані її 28/100 частки домоволодіння під [ADDRESS] . При цьому, припинено право власності [PERSON] на 28/100 часток земельної ділянки із кадастровим номером 5920610300:00:001:0677 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0638 га, на якій розташовані належні [PERSON] 28/100 часток домоволодіння під [ADDRESS] . У подальшому, 21.02.2020 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на 28/100 часток домоволодіння. Водночас, [PERSON] упродовж всього часу з пропозицією укладання угоди про розподіл земельної ділянки до [PERSON] не звертався. Звернення позивача до суду із позовом ґрунтується виключно на його суб`єктивному баченні, оскільки ним надано складений ним графічний варіант єдиного поділу даної земельної ділянки без врахування будівельних норм, що повинно здійснюватися лише експертом. Звертає увагу, що є не зрозумілим здійснення реального поділу із приватною власністю та водночас наявною спільною сумісною власністю. На підставі викладеного, сторона відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а також просить стягнути понесені судові витрати ( а. с. 56-58, т. 1). З відповіді на відзив, яка надійшла 15 травня 2020 від представника позивача вбачається, що рішенням суду від 26.04.2014 дійсно було припинено право спільної часткової власності і проведено реальний поділ будинку і надвірних споруд, проте не врегульовано відносини з приводу поділу в натурі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,06 га. При цьому, зауважує, що реєстрація відповідачем у Державному реєстрі прав на нерухоме майно права власності на 28/100 земельної ділянки за вказаною вище адресою є неправомірним, оскільки на момент реєстрації 21.02.2020 правові підстави для здійснення такої реєстрації, відповідач не мав. Також зазначає, що документи додані до позовної заяви як докази можливості і реального поділу в натурі спірної земельної ділянки відповідають вимогам ст. 77-80 ЦПК України, та є належними та допустимими доказами для наступного поділу в натурі земельної ділянки. На підставі викладених обставин, сторона позивача просила врахувати вказані аргументи, пояснення та доводи при вирішенні справи по суті ( а.с. 81-82, т. 1). 23 червня 2020 надійшло доповнення до позовної заяви від позивача [PERSON] , яким останній просив визнати частки в земельній ділянці наступним чином: [PERSON] - 775/1000=77,5%=494 кв.м.; [PERSON] - 225/1000=22,5%=144 кв.м. Залишити [PERSON] частку виключно в будівлях, спорудах 28/100 та стягнути з останньої вартість частки 3\~139 грн. (а. с. 90-92, т. 1). Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 призначено судову земельну технічну експертизу, строк проведення якої 26 листопада 2020 було продовжено, а провадження у справі зупинено (а. с.147-149, 167, т. 1). 18 грудня 2020 року до суду надійшов висновок експерта № 44 від 15 грудня 2020 із запропонованими можливими трьома варіантами порядку користування спірною земельною ділянкою (а. с. 169-189, т. 1). 29 грудня 2020 ухвалою судді поновлено провадження у вказаній справі (а. с. 190, т. 1). 27 січня 2021 від позивача [PERSON] надійшли доповнення до позовної заяви, в яких останній просить врахувати висновок експерта та взяти до уваги варіант № 1, який на його думку є єдино можливим для реального поділу та не потребує компенсації (а. с. 195-204, т. 1). 09 лютого 2021 надійшло заперечення щодо змінених позовних вимог від відповідача [PERSON] , яка вважає змінені позовні вимоги позивача безпідставними та такими, які ставлять під сумнів рішення суду від 24 червня 2014, яким вже було вирішено питання щодо припинення права спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS] та проведено його реальний розподіл. Вважає, що з цих підстав не може бути переглянуте також рішення суду від 08 січня 2020, яким визнано за нею право власності на 28/100 часток земельної ділянки із кадастровим номером 5920610300:00:001:0677. Крім того, жодних даних про виниклу різницю в частках в висновку експерта не йдеться. При цьому, звертає увагу, що нею було направлено письмову пропозицію позивачу про врегулювання мирним шляхом порядку користування спірною земельною ділянкою, але останній на пропозицію не відреагував. Окрім цього, [PERSON] постійно продовжує перешкоджати у користуванні належним їй нерухомим майном, що перебуває на сумісній земельній ділянці шляхом встановлення бетонних та металевих парканів поряд з гаражем, що перешкоджає обслуговуванню будівлі, на підтвердження чого долучає письмові докази. Просить відмовити позивачу у задоволенні уточнених позовних вимог та стягнути з останнього понесені судові витрати (а. с. 211-223, т. 1). 12 лютого 2021 до суду надійшли чергові уточнення до позовних вимог від представника позивача адвоката Стадника С.В., у яких представник позивача просить здійснити виділ земельної ділянки в натурі (реальний поділ) по варіанту № 1, запропонованого судовим експертом Сукаленком С.В. згідно проведеної судової експертизи (а. с. 228, т. 1). 16 лютого 2021 року відповідач [PERSON] надіслала заперечення щодо уточнених позовних вимог, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, а також не погоджується із запропонованим варіантом № 1 експерта, на якому наполягає сторона позивача з підстав, викладених раніше у відзиві та запереченнях (а. с. 231-232, т. 1). 21 травня 2021 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про доповнення позиції відповідача, яким вкотре просить відмовити у задоволенні всіх уточнених вимог позивача, а також не погоджується із запропонованими варіантами поділу експерта у зв`язку з порушенням ряду вимог ДБН, що унеможливлює використання вказаних варіантів № 1 та № 3 (а. с. 15-22, т. 2). 24 червня 2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді (а. с. 44-46, т. 2). 09 лютого 2022 року до суду від позивача [PERSON] надійшли чергові зміни та доповнення до позовної заяви, в яких останній називає варіант № 1 розподілу земельної ділянки єдино можливим, який відповідає встановленим часткам у нерухомому майна, а варіант № 3 варіантом із маніпуляціями та компенсацією за 35 кв.м., який грубо порушує ст. ст. 80, 120 ЗК України. При цьому просить здійснити поділ по варіанту № 3 (а. с. 129-131, т. 2). 17 лютого 2022 року до суду від позивача [PERSON] надійшли чергові зміни та доповнення до позовних вимог, в яких останній підтримує поділ по варіанту № 3 та відмовляється від будь-яких компенсацій (а. с. 140, т. 2). 20 червня 2022 року до суду від позивача [PERSON] надійшли доповнення до позовних вимог, в яких останній знову підтримує варіант № 1 розподілу земельної ділянки та просить стягнути із відповідачки не сплачену різницю вартості будівель і споруд 1923 , 92 грн. з коефіцієнтом інфляції 3% 5\~770 грн. та судові витрати (а. с. 164-168, т. 2). 18 жовтня 2022 року до суду від позивача [PERSON] надійшли доповнення до позовних вимог, в яких останній просить стягнути із відповідачки вартість 35 кв.м. земельної ділянки 1\~673,35 грн. та не сплачену компенсацію різниці в вартості будівель і споруд - 8 071,50 грн. та судові витрати (а. с. 218 т. 2). В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] та його попередній представник - адвокат Стадник С.В. позовні вимоги підтримували з підстав, викладених у позовній заяві, враховуючи уточнення і доповнення до позовних вимог. Позивач зазначив, що відповідач не бажає вирішувати питання розподілу і встановлення порядку користування земельною ділянкою, що обмежує його права як співвласника та створює перешкоди в користуванні земельною ділянкою, тому просить про поділ в натурі і встановлення порядку користування їх земельною ділянкою відповідно до висновку експертизи по запропонованому судовим експертом варіанту № 1. В ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Семишкур С.В. заперечували проти задоволення позовних вимог щодо реального поділу земельної ділянки оскільки це є технічно неможливим. Позивач не бажав добровільно вирішувати питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою та створював перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення парканів. Йому пропонувалося добровільно вирішити спір шляхом укладання договору, проте на пропозицію він не погодився. Із запропонованих варіантів щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, вважають найбільш прийнятний варіант за № 2, так як інші варіанти виконані з порушенням чинних вимог ДБН України та санітарних норм. Допитаний у ході розгляду справи 22 квітня 2021 року судовий експерт Сукаленко С.В., який має кваліфікацію експерта за спеціальністю: 10.7 «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками» підтримав свій висновок № 44 від 15 грудня 2020 року та зазначив, що 27.11.2020 року в присутності сторін [PERSON] та [PERSON] ним було проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5920610300:00:001:0677 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0638 га по [ADDRESS] . На час обстеження ділянки між співвласниками не склався умовний порядок користування земельною ділянкою. Виходячи із дослідження документів наданих на експертизу, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельної ділянці, з урахуванням того, що на подвір`я садиби влаштовано один загальних вхід (в`їзд) з сторони вулиці, де проходять комунікаційні мережі, визначити варіанти поділу в натурі земельної ділянки на дві окремі присадибні ділянки відповідно до часток співвласників не можливо. Тобто, в даному випадку відсутня технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у сфері земельних відносин виділити в натурі [PERSON] 72/100 земельної ділянки, в [PERSON] 28/100 земельної ділянки відповідно, а можливо лише визначити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до запропонованих у експертизі трьох варіантів. Так, відповідно до варіанту поділу житлового будинку та господарських будівель визначених у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 497/498 від 22.05.2014 р., він пропонує на розгляд суду представити три схематичних варіанта порядку користування земельної ділянки площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677), за адресою: [ADDRESS] , які є технічно можливі та нормативно обгрунтовані (Додаток №1). 30 травня 2023 року у судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Верещагін Д.Б., які приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали, враховуючи уточнення і доповнення до позовних вимог, просили здійснити реальний поділ земельної ділянки по запропонованому експертом варіанту № 3. Вважаючи його найбільш прийнятним та наближеним до часток співвласників сторін у справі. 30 травня 2023 року відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, її представник - адвокат Семишкур С.В. проти позову заперечував, суду зазначив, що варіанти поділу, запропоновані експертом не вдасться провести в натурі, оскільки визначити варіанти поділу в натурі земельної ділянки на дві окремі присадибні ділянки відповідно до часток співвласників не можливо здійснити при будь-якому варіанті. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони, їх представників, судового експерта, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Як зазначає ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особа здійснює свої цивільні права вільно та на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 16 ЦК України законодавець установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, які надані сторонами спору. Судом встановлено, що сторони в справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 1979 року, який рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05 квітня 2012 року розірвано. Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №3069, виданого Ворожбянською міською радою Білопільського району Сумської області 25 грудня 1997 року на підставі рішення Ворожбянської міської ради від 10 серпня 1993 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, площею 0,06 га в межах згідно з планом (а. с. 28, т. 1). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 січня 2020 визнано за [PERSON] право власності на 28/100\~часток земельної\~ділянки із\~кадастровим номером\~5920610300:00:001:0677\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~площею 0,0638\~га,\~на якій\~розташовані її\~28/100\~часток домоволодіння\~під [ADDRESS] .\~Припинено право\~власності [PERSON] \~на 28/100\~часток земельної\~ділянки із\~кадастровим номером\~5920610300:00:001:0677\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~площею 0,0638\~га,\~на якій\~розташовані належні\~ [PERSON] 28/100\~часток домоволодіння\~під [ADDRESS] (а. с. 44-47, т. 1). За змістом ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Рішення суду, яким було встановлено вищевказані обставини, набрало законної сили, а тому вони доказуванню не підлягають. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що позивачу [PERSON] належить право власності на 72/100 часток земельної\~ділянки із\~кадастровим номером\~5920610300:00:001:0677\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~площею 0,0638\~га,\~а відповідачу\~ [PERSON] \~28/100\~часток земельної\~ділянки із\~кадастровим номером\~5920610300:00:001:0677\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~площею 0,0638\~га по\~ [ADDRESS] . Згідно із положеннями ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Зазначена стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Відповідна правова позиція висловлена ВСУ в постанові від 17 лютого 2016 року справа №6-1500цс15. 05\~жовтня 2020\~року з метою вирішення питання щодо можливості визначення як варіантів поділу в натурі земельної ділянки так і варіантів порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] за клопотанням представника позивача - адвоката Стадника С.В. у справі була призначена земельно-технічна експертиза, проведення якої доручено судовому експерту Сукаленку С.В., на вирішення якої стороною позивача були поставлені наступні питання: 1) яка на час проведення експертизи ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,06 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ? 2) Які варіанти поділу в натурі земельної ділянки загальною площею 0,06 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ? 3) Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у сфері земельних відносин виділити в натурі [PERSON] 72/100 та [PERSON] 28/100 земельної ділянки площею 0,06 га за адресою: [ADDRESS] ? 4) Який порядок користування земельної ділянки площею 0,06 га з урахуванням реального розподілу за адресою: [ADDRESS] , враховуючи, що [PERSON] належить 72/100 та [PERSON] належить 28/100 ? За клопотанням представника відповідача [PERSON] із канцелярії та архіву Білопільського районного суду Сумської області були витребувані матеріали цивільних справ № 573/303/14-ц та № 573/1907/19 за участю сторін у справі, які направлені у розпорядження експерта. Із висновку експерта № 44 від 15 грудня 2020 року за результатами проведеної земельно-технічної\~експертизи експертом надані наступні відповіді на вказані вище питання винесені на експертизу. 1)\~По першому\~питанню : визначити яка на час проведення експертизи ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,06 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , експерту не видається за можливо, так як дане питання відноситься до земельно-оціночної експертизи, згідно «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» та не входить до компетенції експерта. 2-3) По другому\~та третьому\~питанню : виходячи із дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельної ділянці, з урахуванням того, що на подвір`я садиби влаштовано один загальних вхід (в`їзд) зі сторони вулиці, де проходять комунікаційні мережі, визначити варіанти поділу в натурі земельної ділянки на дві окремі присадибні ділянки відповідно до часток співвласників за адресою: [ADDRESS] , експерту не видається за можливо. 4) По четвертому\~питанню : для визначення схематичних варіантів порядку користування земельної ділянки площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) [ADDRESS] , експерт використовував : 1) схему земельної ділянки з зовнішніми лінійними промірами площею 0,0638га (638м2)\~(кадастровий\~номер 5920610300:00:001:0677),\~яка відображена\~в кадастровому\~плані земельної\~ділянки,\~відповідно до\~відомостей про\~земельну ділянку\~(додаток\~3 до висновку ); 2) лінійні розміри та контури будівель, які відображені в Технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 28.07.2017 року; 3) обмінний файл XML на електроном носії (Диск). Схематичний розрахунок варіантів порядку користування земельної ділянки площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) [ADDRESS] , виконувався за допомогою програмного комплексу «Digitals» з урахуванням варіанту поділу житлового будинку та господарських будівель визначених в висновку судової будівельно-технічної експертизи № 497/498 від 22.05.2014 р. в масштабі 1: 500. Виходячи з дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельної ділянці, з урахуванням що на подвір`я садиби влаштовано один загальних вхід (в`їзд) з сторони вулиці, де проходять комунікаційні мережі, та відповідно до варіанту поділу житлового будинку та господарських будівель визначених в висновку судової будівельно-технічної експертизи №497/498 від 22.05.2014 р, експерт представив на розгяд суду три схематичних варіанта порядку користування земельної ділянки площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677), за адресою: [ADDRESS] , які є технічно можливі та нормативна обгрунтовані. І Варіант порядку користування земельної ділянки (графічно відображено в Додатку №1 арк.1) Земельна ділянка площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0461га (461 м2 )\~(400 м2 +61 м2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, а співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0125 га (125 м2 )\~(63 м2 +62 м2 ), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка спільного користування подвір`я відображена без кольору загальною площею 52 м2. При такому варіанті частки в виділу земельної ділянки складають: співвласнику [PERSON] - 76/100, замість 72/100, співвласнику ( [PERSON] 24/100, замість 28/100. Відхилення від частки відповідно до І варіанту поділу земельної ділянки площею 0,0638 кадастровий номер 5920610300:00:001:0677 складає 28 м2. ІІ Варіант порядку користування земельної ділянки (графічно відображено в Додатку №1 арк.2) Земельна ділянка площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0223 га (223 м2) (96м2+61м2+46м2+20м2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, а співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0082 га (82 м2) (63 м2 +19 м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка\~спільного користування подвір`я відображена без кольору загальною площею 333 м2. При такому варіанті частки в виділу земельної ділянки складають: співвласнику [PERSON] - 61/100, замість 72/100; співвласнику ( [PERSON] - 39/100, замість 28/100. Відхилення від частки відповідно до II варіанту поділу земельної ділянки площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) складає 69,5 м2. ІІІ Варіант порядку користування земельної ділянки (графічно відображено в Додатку №1 арк.3) Земельна ділянка площею 0,0638га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0433га (433 м2) (372м2+61м2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями, а співвласнику [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 0,0153га (153 м2) (63м2+90м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка\~спільного користування подвір`я відображена без кольору загальною площею 52 м2. Так, після ознайомлення із висновком експерта, позивач [PERSON] у своїх письмових заявах до суду назвав варіант № 1 порядку користування єдиним можливим варіантом, що дає недопущення спорів з приводу прокладки інженерних мереж, будівництва навісу для легкового автомобілю, вбиральні (надвірного туалету), ящика для побутових відходів, та при цьому не заважатиме користуванню його частини земельної ділянки, а також не потребує компенсації. Варіант № 2 вважає не прийнятним, так як на сьогодні такий варіант порядку користування вже діє між сторонами, та не вирішує спірні питання щодо користування земельною ділянкою. Варіант № 3 на думку позивача потребує значних витрат на перебудову та обладнання доріжок та підходів до будівель. У останньому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Верещагін Д.В. свою позицію змінили, наполягали на розподілі спірно ї земельної ділянки згідно запропонованого експертом варіанту №3, виділивши позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 0,0433га (433 м2), а відповідачу [PERSON] земельну ділянку площею 0,0153га (153 м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка спільного користування подвір`я загальною площею 52 кв.м. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , ознайомившись із запропонованими судовим експертом варіантами порядку користування земельної ділянки зазначили, що запропоновані експертом варіанти № 1 та № 3 виконані з порушенням вимог ДБН, оскільки відповідач не зможе належним чином здійснювати користування своїм нерухомим майном, так як позивач перешкоджає проїзду автомобіля до гаражу В (своєї частини), проходу до горища своєї частини будинку шляхом встановлення додаткових парканів та риттям траншей, підсипанням щебня, вимощуванням доріжок з цеглин, бетонуванням каменів. Крім того, на вказаній земельній ділянці відсутня вбиральня, і сторони користуються вбиральнею, яка знаходиться на іншій суміжній земельній ділянці у користуванні [PERSON] . Водночас у запропонованих варіантах № 1 та № 3 порушуються вимоги ДБН, оскільки вбиральні повинні знаходитися не ближче 20 м від житлових будинків, літніх кухонь та артсвердловин водопостачання (питних колодязів), а побудувати вбиральню при таких варіантах без порушення норм не можливо. Також за відсутності мереж міської каналізації необхідно передбачити каналізування садиб з використанням локальних очисних споруд згідно вимогами ДБН В.2.5-64, ДБН В.2.5-75, проте каналізації у вказаному житловому районі не має. Враховуючи вказані вище норми, вважає варіант № 2 порядку користування земельною ділянкою найбільш прийнятним. Враховуючи викладену вище думку сторін у справі та їх представників, судом встановлено, що між співвласниками виникли взаємовідносини, які виключають можливість порозумітись щодо порядку та умов використання спільної земельної ділянки. Наявність непорозуміння та конфліктної ситуації підтверджується значною кількістю судових спорів між позивачем та відповідачем, з різних питань та відповідно позицією викладеною сторонами під час розгляду справи. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом частини першої\~статті 318 ЦК України\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Тому право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята\~статті 319 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1 ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. Частиною першої статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Суд при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19\~постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Наведене стосується також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні, до її приватизації або за договором оренди. Суд також враховує і те, що під час розгляду цієї справи сторони не надали укладеного між ними договору про користування земельною ділянкою із кадастровим номером 5920610300:00:001:0677 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0638 га по [ADDRESS] в письмовій формі та посвідченого нотаріально. Із Висновку\~експерта Сукаленка\~С.В.\~№ 44\~від 15\~грудня 2020\~року встановлено,\~що враховуючи нормативні вимоги,\~контури та\~площі земельної\~ділянки,\~розташування будівель\~на земельної\~ділянці,\~облаштування одного\~загального входу\~(в`їзд)\~зі сторони\~вулиці,\~де проходять\~комунікаційні мережі, визначити варіанти\~поділу в\~натурі земельної\~ділянки на\~дві окремі\~присадибні ділянки\~відповідно до\~часток співвласників\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~не можливо. Позивач [PERSON] не погодився із думкою судового експерта в цій частині висновку щодо відсутності можливості поділу в натурі земельної ділянки на дві окремі присадибні, після чого йому було роз`яснено судом право заявляти клопотання про проведення додаткової чи повторної експертизи за наявності відповідних підстав. Згідно із ч. ч. 1,2 статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом із тим, під час тривалого часу розгляду справи судом як сторона позивача, так і сторона відповідача, частково не погоджуючись із висновком експерта, не заявляли клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи, а тому відсутні підстави не брати до уваги наданий висновок № 44 від 15.12.2020 року, виконаний експертом Сукаленком С.В., як письмовий доказ за результатами проведення земельної-технічної експертизи. Таким чином,\~враховуючи відповіді\~на питання\~№ 2-3\~експертизи,\~викладені у\~висновку експерта\~№ 44\~від 15.12.2020\~року,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~позивача про\~поділ в\~натурі земельної ділянки\~відповідно до\~часток співвласників\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~задоволенню не\~підлягають. Разом із цим у судовому засіданні за участю експерта Сукаленка С.В., сторін та їх представників, досліджувалися всі три варіанти порядку користування земельною ділянкою, які були визначені у відповіді на четверте питання висновку експерта № 44 від 15.12.2020 року. Проте, сторони так і не дійшли згоди щодо єдиного варіанту порядку користування земельною ділянкою, оскільки позивач [PERSON] підтримував варіант № 1, а у подальшому варіант № 3, які найбільш відповідають розміру його частки у вказаній ділянці. Проти таких варіантів категорично заперечувала відповідачка [PERSON] , яка вважає найбільш прийнятним варіант № 2, посилаючись на те, що варіанти № 1 та № 3 нададуть [PERSON] можливість знову вирити траншеї, встановлювати додаткові парканів, що позбавить її можливості належним чином користуванням своїм майном, зокрема проїхати автомобілем до гаражу, потрапити на горище своєї частини будинку та інше. Суд вважає, що така категорична та протилежна позиція сторін у справі стосовно варіантів порядку користування земельною ділянкою і небажання порозумітися, пов`язана із неприязними стосунками, що склалися між колишнім подружжям. У постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі №6-2454цс16 зроблено висновок, що «при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові №6-41цс16 від 15 травня 2017 року. З урахуванням встановлених по справі обставин, надавши оцінку заявленим позовним вимогам [PERSON] та запереченнями [PERSON] , оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги думку сторін, а також враховуючи можливість нормального користування будинком за аресою : [ADDRESS] і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо, а також беручи до уваги вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що єдиним можливим варіантом визначення порядку користування земельною ділянкою є варіант № 2 фактичного користування, яким на даний час користуються співвласники [PERSON] та [PERSON] , який є технічно можливий та нормативно обгрунтований, запропонований експертом Сукаленком С.В. у відповіді на 4 питання висновку судової земельно-технічної експертизи № 44 від 15 грудня 2020 року, а саме : 1) позивачу [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0223га (223 м2 ) (96 м2 +61м2+46м2+20 м2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями; 2) відповідачу [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0082га (82 м2 ) (63 м2 +19 м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Земельна ділянка спільного користування подвір`я відображена без кольору загальною площею 333 м2. Межа, яка відокремлює земельні ділянки показана червоним кольором і проходить по точкам А, Б, В,Г, Д, Е, Ж, З, Л, М, П, О, Р, -відрізок межі ділянки О-Р-В-Г-Д-Е-Ж-З-Л, проходить по ломаній лінії довжиною відокремлює земельну ділянку спільного користування вільну від забудов площею 333 м, яка відображена без кольору; - відрізок межі ділянки А-Б-В, проходить по ломаній лінії відокремлює земельну ділянку площею 63 м , під частиною житлового будинку яка відображена жовтим кольором; -відрізок межі ділянки Е-Ж-М, проходить по ломаній лінії довжиною 14,0 м(0,56+8,22 (стіна гаражу літ.«В») + 4,56 (по лінії поділу гаражу літ.«В») [NUMBER] ) відокремлює земельну ділянку площею 62 м2 яка відображена жовтим кольором; -відрізок межі ділянки А-Б-В-Г-Д, проходить по ломаній лінії довжиною 39,57 м(3,62+14,45(по лінії поділу житлового будинку літ.«А-І»)+15,26 (стіна житлового будинку літ.«А-І») +1,94) відокремлює земельну ділянку площею 96 м2 яка відображена блакитним кольором; -відрізок межі ділянки Л-З-Ж-М, проходить по ломаній лінії довжиною 16,64 м(3,57+7,85+4,56 (по лінії поділу гаражу літ.«В»)+0,66) відокремлює земельну ділянку площею 61 м яка відображена блакитним кольором. При такому варіанті частки в виділу земельної ділянки складають: співвласнику [PERSON] -\~61/100,\~замість 72/100,\~а співвласнику [PERSON] - 39/100, замість 28/100. Відхилення від частки відповідно до II варіанту поділу земельної ділянки площею 0,0638 га (кадастровий номер 5920610300:00:001:0677) складає 69,5 м2. Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав сторін у зв`язку з визначенням такого порядку користування земельною ділянкою, і таких ними не наведено. Зі змістом ч. 1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином суд стягує із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 4486,00 грн. судових витрат за проведення земельної-технічної експертизи та 840, 80 грн. судових витрат за сплату судового збору при зверненні до суду. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial