Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У квітні\~2023\~року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Обгрунтовано позов тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, однак не проживає в ньому з 2016 року, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та визнання позову. Третя особа - [PERSON] у\~судове засідання\~не з`явилась,\~подала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~вказавши,\~що не\~заперечує проти\~задоволення позову. Представник Комунального\~підприємства «Деснянське»\~Чернігівської міської\~ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 вересня 1994 року (а.с. 10, 11). 01 березня 2001 року дружиною позивача - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Згідно інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області у вказаній квартирі, зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), який не проживає за місцем своєї реєстрації з 2016 року, про що свідчить акт від 25 квітня 2023 року, підписаний мешканцями будинку та затверджений майстром Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради Ющенко О. (а.с. 4). У позові зазначено, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2016 року в ній не проживає, не приймає участі у витратах на утримання житла, його особистих речей у квартирі немає, кореспонденцію за даною адресою він не отримує. Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно доЗакону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 316\~Цивільного кодексу\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317\~Цивільного кодексу\~України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтю 321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 386\~Цивільного кодексу\~України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно частини 2 статті 386\~Цивільного кодексу\~України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтями 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Враховуючи, що позивач є співвласником житлового приміщення, а відповідач не проживає у квартирі тривалий час, а тому, з метою захисту права власності позивача та усунення йому перешкод у здійсненні права власності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved