Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

\~Представник позивача\~звернувся \~в суд\~ з вищевказаним позовом в інтересах [PERSON] в обгрунтування якого зазначає, що 26 листопада 2020 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частку вказаної квартири приватним нотаріусом було відмовлено позивачу, оскільки власником цієї частки квартири є [PERSON] . Померла [PERSON] після смерті [PERSON] , спадщину не прийняла, родинного зв`язку між ними не виявлено. Однак [PERSON] і [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували обов`язки подружжя та набули у власність квартиру [ADDRESS] . Право власності за ними було зареєстровано у Криворізькому БТІ. [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю з 1973 року, були пов`язані спільним побутом, мали спільного сина [PERSON] , який у 2010 році помер. Після смерті [PERSON] в 2013 році спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилась. Єдиною спадкоємицею його майна була [PERSON] як спадкоємець четвертої черги. Вважає, що за життя [PERSON] вступила в спадщину за померлим та набула права власності на його 1/2 частку вказаної квартири, а тому ця частка квартири входить до складу спадщини, що відкрилась після її смерті. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON] на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , проживала з ним однією сім`єю не менше 5 років та є спадкоємицею четвертої черги після його смерті; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування. В судовому засіданні 27.04.2023 позивач підтримала свої вимоги та викладені в позові обставини. Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2023 позовні вимоги підтримав та пояснив, що під час оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивачу стало відомо, що остання не оформила спадщину після смерті [PERSON] , з яким вона тривалий час проживала однією сім`єю, мали спільну дитину та набули спадкову квартиру у власність. [PERSON] за життя склала заповіт на позивача та остання отримала в спадщину право власності на 1/ 2 частку квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/ 2 частку квартири їй було відмовлено. В судове засідання 25.05.2023 позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Відзиву на позов не надали. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. 31 січня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків. 23 березня 2023 року до суду надійшли докази, що витребовувались. Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/ 2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування, оскільки позивачкою не доведено, що [PERSON] входила до будь-якої із черг на спадкування після смерті [PERSON] . Проживання [PERSON] із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини у судовому порядку не встановлено (а.с.14-15, 16-19). Вказаними судовими рішеннями встановлені обставини, які відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме: на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , від 26 квітня 2006 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №І147 від 19.04.2006, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] за життя [PERSON] та [PERSON] належала їм на праві приватної сумісної власності. Право приватної спільної сумісної власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] і [PERSON] в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 13 червня 2006 року. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть №644; [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть №652. 26 листопада 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Право власності на вказану частку нерухомого майна зареєстровано за позивачем. Постановою приватного нотаріуса від 10.03.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частку вказаної квартири, оскільки нотаріусом встановлено, що співвласниками спадкової квартири є [PERSON] і [PERSON] .. Останній помер [INFO] , але спадщину після нього ніхто не приймав, спадкова справа не заводилась. Спадкоємицею не було надано нотаріусу жодного документу на підтвердження родинних зв`язків між померлою [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] мав реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] в період з 22 червня 1973 року по 26 вересня 2013 року; [PERSON] , [INFO] мала реєстрацію місця проживання за вказаною адресою в період з 09 грудня 1968 року по 02 червня 2020 року. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01.12.2022 оціночна вартість квартири [ADDRESS] становить 156606,28 грн (а.с.21). Із копії спадкової справи №45/2020 від 10.06.2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] видно, що із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталась лише [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Із інформаційної довідки із спадкового реєстру від 28.02.2023 видно, що відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.45). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона з 1991 року проживає в будинку [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] були її сусідами. Останні проживали весь час разом, їх спільний син помер. Всі вважали їх чоловіком і дружиною, проживали разом до дня смерті. Вона навіть не знала, що вони не були одружені. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає в будинку [ADDRESS] з 2000 року та була сусідкою [PERSON] . На час її заселення в будинку однією сім`єю вже проживали [PERSON] і [PERSON] , мали спільного сина. Сім`я у них була дружна, всі вважали їх чоловіком і дружиною. Їх син помер. \~ \~ \~ \~Викладеним обставинам\~відповідають правовідносини,\~які витікають\~із встановлення\~юридичного факту,\~права на\~спадкування за\~законом та\~щодо підстав\~набуття права\~власності. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7,\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В даному позові позивач звертається з вимогами про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~Статтею 1258\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово.\~ Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. За приписами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21\~вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 \~роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу України\~про те,\~що сім`ю\~складають особи,\~які спільно\~проживають,\~пов`язані\~спільним побутом,\~мають взаємні\~права та\~обов`язки.\~Зазначений п`ятирічний\~строк повинен\~виповнитися на\~момент відкриття\~спадщини і\~його необхідно\~обчислювати з\~урахуванням часу\~спільного проживання\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~до набрання\~чинності цим\~Кодексом.\~ Для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, ведення з ним спільного господарства не менше ніж п`ять років до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджений письмовими доказами та поясненнями свідків. У зв`язку з чим [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги після смерті [PERSON] . Також встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Також суд враховує, що наданими заявником доказами підтверджено, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо підтвердження вказаного факту неможливо. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення спадщини за законом після померлої [PERSON] . Таким чином, вимога позивача про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як свідчить позиція Европейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Встановлено, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , входить право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаної квартири. Відповідно\~до ст.\~1296\~ЦК України\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Встановлено, що приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/ 2 частку квартири, яка належала [PERSON] , оскільки померла [PERSON] після його смерті спадщину не прийняла та родинного зв`язку між ними не виявлено, у зв`язку з чим [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом досліджені всі докази, надані учасниками процесу та витребувані судом за їх клопотанням. Інших клопотань до суду не надходило. Суд дійшов висновку, що нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто існує цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Виходячи з вищенаведеного, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що відповідачем відзив не подано, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду, а тому понесені нею судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved