Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив: - визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] у праві спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] становить 1/3 частку; - визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] становить 1/3 частку; - визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] становить 1/3 частку. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно - частину двокімнатної квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира належить померлому [PERSON] та сторонам у справі на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.1995. Інших спадкоємців, крім позивача та відповідачки після померлого немає. У липні 2022 року позивач звернувся до Сьомої Київської державної нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спільному майні не виділена частка спадкодавця. Одночасно з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 14.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив підготовче засідання на 27.03.2023 на 12 год. 40 хв.; задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував від Сьомої київської державної нотаріальної контри належним чином завірену копію спадкової справи № 492/2022. 06.03.2023 на виконання ухвали від 14.02.2023 до суду від Сьомої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 492/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] 27.03.2023 представник позивача - адвокат Хорошайло Н.В. подала заяву про проведення підготовчого засідання, яке призначене на 27.03.2023, без її участі. 27.03.2023 у зв`язку з неявкою відповідачки суд відклав розгляд справи на 27.04.2023 на 14 год. 00 хв. 27.04.2023 представник позивача - адвокат Хорошайло Н.В. подала: - заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, позовні вимоги підтримує; - заяву, в якій просить вважати ордер № 1262753 від 26.12.2022 недійсним, оскільки правову допомогу [PERSON] більше не надає. 27.04.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до розгляду по суті на 30.05.2023 об 11 год. 30 хв.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, та порядку дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. 01.05.2023 відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. 30.05.2023 представник позивача - адвокат Хорошайло Н.В. подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Батьком позивача та відповідачки у справі є [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно з копією купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Київською універсальною біржею 27.10.1995, реєстраційний номер А5855/8815 власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2022 №14546 від 21.07.2022 квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською Універсальною біржею 27.10.1995 №А5855/8815 та зареєстрованого в Бюро 16.11.1995 за реєстровим номером 5098 (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер (а.с.6). 19.07.2022 Сьомою київською державною нотаріальною контрою заведено спадкову справу № 492/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , крім позивача та відповідачки, немає. Постановою державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контри Гасс В.Ю. від 14.12.2022 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] частка якої належала [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у спільній власності не визначені частки кожного співвласника. Тому нотаріус не може визначити склад спадкового майна та відповідну частку померлого, на яку претендує спадкоємець (а.с.10). Мотиви та норми права, з яких виходить суд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Отже, суд установив, що після смерті спадкодавця [PERSON] його діти - позивач та відповідачка у справі звернулись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям було відмовлено через неможливість визначення частки квартири, яка належить померлому [PERSON] . Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної часткової власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного у них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту договору купівлі-продажу встановлено, що квартира є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] , та сторін у справі. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що сторонам у справі та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності належить зазначена квартира, презюмується, що частки є рівними, тобто по 1/3 частки у кожного. Разом із тим, щодо вимог позивача про визнання за померлим [PERSON] 1/3 частки квартири [ADDRESS] суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, як зазначено в ч. 1 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. З урахуванням зазначеного, визнання судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить також про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень до статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 16.06.2021 у справі № 570/997/19, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18, від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16, від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18, від 20.03.2019 № 550/1040/16. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги позивача про визнання права власності на частки квартири за померлим [PERSON] .

Outcome: partial