Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 122341,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 2 серпня 2018 року відповідач підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідачеві було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, а в подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту, отримав преміальну картку World Black Edition з встановленням кредитного ліміту у сумі 200000,00 грн на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 4 січня 2022 року у розмірі 122 341,73 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 107 952,14 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 3778,25 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10 611,34 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 лютого 2022 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/2496/22 за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті спору. Ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України направлялися за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який не вручений під час доставки та повернувся до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Крім цього, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася відповідачу на його електронну адресу, вказану ним у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та була доставлена до електронної скриньки. Відповідач, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Як встановлено судом, 2 серпня 2018 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] 2 серпня 2018 року було видано кредитну карту № [NUMBER] терміном дії до липня 2021 року та 17 листопада 2020 року картку № [NUMBER] терміном дії до листопада 2023 року, старт карткового рахунку - 2 серпня 2018 року, встановлено кредитний ліміт 160 000,00 грн; 1 листопада 2021 року - зменшено кредитний ліміт до 109 823,94 грн. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку відповідач має заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 4 січня 2022 року становить 122 341,73 грн.. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України). Згідно зі статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За змістом статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. При цьому, за приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з матеріалів справи, 2 серпня 2018 року між сторонами укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Заяви та Умов. Із наданої позивачем до суду виписки з відкритого на ім`я відповідача рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою та здійснював за допомогою неї платежі, придбання товарів та послуг, зняття готівки. Разом із цим, доказів погашення заборгованості за тілом кредиту в повному обсязі матеріали справи не містять. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції) та має статус первинного документу, відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5. Крім цього, згідно з пунктами 57, 59, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, особові рахунки та виписки з них. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту Таким чином, надані суду докази у вигляді кредитного договору та виписки з банківського рахунку свідчать про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 107952,14 грн. Також з наявної у матеріалах справи заяви та паспорту споживчого кредиту від 2 серпня 2018 року, які містять підпис позичальника, серед іншого вбачається, що процентна ставка за кредитом на момент підписання складає: 0,00001% річних у пільговий період та 37,2 % річних поза межами пільгового періоду для всіх типів кредитного продукту. Підписавши вказану анкету-заяву та паспорт споживчого кредиту від 2 серпня 2018 року, які є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за відсотками складає: 3778,25 грн. - за нарахованими відсотками та 10611,34 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач не здійснив погашення кредитної заборгованості, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved