Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позиція сторін у справі У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив визнати його таким, що прийняв спадщину, посилаючись на те, що він є одним із спадкоємців за заповітом, проте відповідач не віддає йому свідоцтво про право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [INFO] у віці 84 років померла рідна тітка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно - двокімнатна квартира [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Арсенал» 25 грудня 1993 року. 22 червня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] , [INFO] . 01 грудня 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., яким належну їй квартиру під [ADDRESS] , а також належні їй речі домашнього обіходу та вжитку заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року у справі № 757/31035/15-ц визнано заповіт [PERSON] , посвідчений 01.12.2014 нотаріусом 6-ї державної нотаріальної контори м. Києва Прокопенко Н.Ф. - недійсним. Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у справі № 757/31035/15-ц рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Позиція суду та оцінка аргументів сторін За приписами частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (частина перша статті 1233 ЦК України). За правилами частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом частин першої та другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що 16 червня 2015 року до Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява № 2484 [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була долучена до матеріалів спадкової справи № 328/2015, а відтак він вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки спадкоємець [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини, судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання заповіту недійсним, то він є таким, що прийняв спадщину, а позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1 005, 00 грн підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved