Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~06 липня 2022 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі: позивач) звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі: відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 149\~438, 85 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявленої позовної вимоги посилається на те, що МТСБУ виплатило потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді страхове відшкодування у розмірі 149\~438, 85 грн., вчиненій з вини відповідача, який на момент ДТП не мов чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. \~ \~ \~ \~До судового засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, сторони не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, відповідач причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладено справи судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: \~ \~ \~ \~04.03.2021 постановою Київського районного суду м. Харкова відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. \~ \~ \~ \~З вищезазначеної постанови вбачається, що відповідач 08.12.2020 р. о 14-45 год. у м. Харкові по вул. Чернишевська, буд. 77, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21073», р.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «FIAT DOBLO», р.н. [NUMBER] , який здійснив наїзд на припаркований попереду автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», р.н. [NUMBER] , який здійснив наїзд на припаркований попереду автомобіль «TATA LPT 613», р.н. [NUMBER] , чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~ \~ \~ \~На дату вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. \~ \~ \~ \~ [PERSON] (власник транспортного засобу «FIAT DOBLO», р.н. [NUMBER] ) та [PERSON] (власник транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO», р.н. [NUMBER] ) звернулися з заявами до позивача про отримання відшкодування. \~ \~ \~ \~Цивільно-правова відповідальність потерпілих була застрахована за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчать поліс № 123246810, № АР/7924841. \~ \~ \~ \~Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «FIAT DOBLO», р.н. [NUMBER] склала 160\~358, 99 грн., транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO», р.н. [NUMBER] , - 17\~510, 66 грн., що підтверджується звітом № SOS_-201218-212704 від 21.02.2021 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та звітом № 102 від 25.02.2021 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Довідок МТСБУ № 1 від 25.03.2021 розмір відшкодування шкоди для потерпілого [PERSON] складає 130\~000 грн., для [PERSON] 15\~855, 90 грн. \~ \~ \~ \~Позивач перерахував власникам пошкодженого майна страхове відшкодування у визначених довідками № 1 розмірах, що підтверджується платіжними дорученнями № 942754, № 942725. \~ \~ \~ \~Крім того позивачем було відшкодовано витрати на послуги аварійного комісара у розмірах 1\~632, 95 грн. та 1\~950, 00 грн., про що свідчать платіжні доручення № 941592, 941923. \~ \~ \~ \~Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Сплата МТСБУ потерпілим особам страхового відшкодування встановлені судом та підтверджені матеріалами справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Станом на день розгляду справи, доказів відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу позивачу, або доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування відповідачем до суду не надано. Таким чином, позивач, здійснивши виплату на користь потерпілих, виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. У зв`язку з обґрунтованістю позовної вимоги також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2\~481, 00 грн.

Outcome: approved