Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб укладений між сторонами 22 квітня 2016 року та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №635. В обґрунтування позову зазначено, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. З початку 2020 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У зв`язку з тим, що шлюб між сторонами існує формально та неможливістю вирішити питання про розірвання шлюбу в позасудовому порядку позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.03.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 11.04.2023 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала клопотання, відповідно до якого підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що 22.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №635 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.09.2016 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3617; та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.09.2020 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №4051. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved