Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно до досягнення ним повноліття. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2023 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивачка , обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2006 року по 25.03.2021 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати дитину , яка на даний час знаходиться на її утриманні, тому просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити , проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, судовою повісткою. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення . За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивачки , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2006 року по 25.03.2021 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] року, свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 17.02.2021 року, копією рішення суду від 25.03.2021 року, приєднаною до матеріалів справи. Після розірвання шлюбу сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча має таку можливість, оскільки працездатний і спроможний утримувати дитину. Син проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні , що підтверджується довідкою КП «УК « Господар» № 95 від 03.02.2023 року. Позивачка потребує допомоги на утримання дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27.02.1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі , належним чином , оцінених доказів, поданих позивачкою, з урахуванням встановлених обставин і вимог , суд дійшов обгрутованого висновку про те , що заявлені позовні вимоги , а саме стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), підлягають задоволенню, враховуючи те, що відповідач є працездатною людиною і як батько зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину , забезпечити її мінімально необхідними благами , які потрібні для її життя та виховання і спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини .

Outcome: approved