Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

26 червня 2021 року за № 17383-06/2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм", та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором; обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом; невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, вказаним, у Реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в сумі 10400 гривень, з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5400 гривень - сума заборгованості за відсотками. 30 липня 2021 року [PERSON] уклав кредитний договір за № 2775923914/452833 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Гоуфінгоу", відповідно до якого кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом в п.7 Кредитного договору; обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом; невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.gofingo.com.ua/. 19 квітня 2022 року між ТОВ "Гоуфінгоу" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ "Гоуфінгоу" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Гоуфінгоу" права вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в сумі 7650 гривень, з яких: 2000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5650 гривень - сума заборгованості за відсотками. 11 серпня 2021 року за № 2775923914/717032 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором; обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом; невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www. eurogroshi.com.ua/. 19 квітня 2022 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" права вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в сумі 17775 гривень, з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13275 гривень - сума заборгованості за відсотками. 23 серпня 2021 року за № 2279468 укладено кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] . За умовами такого Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п. 2.1. Кредитного договору; порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі, в тому числі й на умовах Правил надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті. 27 червня 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) TOB "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в сумі 4823 гривні, з яких: 1500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3323 гривні - сума заборгованості за відсотками. З моменту передачі права грошової вимоги за вказаними Договорами позики до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", відповідач заборгованість не погашав. 15 березня 2023 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості: за Кредитним договором № 17383-06/2021 в розмірі 10400 гривень, за Кредитним договором № 2775923914/717032 в розмірі 17775 гривень, за Кредитним договором № 2775923914/452833 в розмірі 7650 гривень, за Кредитним договором № 2279468 в розмірі 4823 гривні, а всього 40648 гривень. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 16 березня 2023 року судом було отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 75). Ухвалою від 17 березня 2023 року (а.с. 77) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 77). Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач отримав копію ухвали та позову з додатками у суді 20 березня 2023 року (а.с. 78). 04 квітня 2023 року відповідач подав до суду відзив (а.с. 79-92), а також клопотання про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України (а.с. 96-99), клопотання про надання оригіналів доказів - кредитних договорів, що є предметом позову, на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України та про виключення копій кредитних договорів з числа доказів у справі на підставі ч. 5 ст. 100 ЦПК України (а.с. 100-102, 104-108, 109-111). Ухвалою Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області від 07 квітня 2023 року (а.с. 120-121) постановлено про перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду в загальному позовному провадженні. Цією ж ухвалою витребувано докази від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". На виконання ухвали суду від 07 квітня 2023 року в частині витребування доказів представник позивача через систему «Електронний суд» направила заяву про виконання ухвали суду з частиною доказів (а.с. 123-180). В той же час, частина документів, які зазначені на сторінці 10 цієї заяви до суду не надійшли, про що складено відповідний акт (а.с. 216). Представник позивача у відповіді на відзив заявила клопотання про витребування доказів (а.с. 181-186). Зокрема, зазначила на клопотання відповідача про витребування від позивача оригіналів виписок з банківських рахунків кредиторів за дати вищевказаних кредитних договорів щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредиторів позичальнику [PERSON] , що Відповідач, як тримач карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (а.с. 205-211) і повторно заявив клопотання про витребування доказів від Позивача або ж просить застосувати наслідки, передбачені ч. 10 ст. 84 ЦПК України. Ухвалою від 27 квітня 2023 року в підготовчому засіданні оголошено перерву та зобов`язано сторони надати певні документи (а.с. 219-220). 05 травня 2023 року відповідач подав додаткові письмові пояснення, в яких заявив, що він не може надати суду доказів (виписок по рахунках), оскільки утримувачем таких доказів є інші юридичні особи, він не володіє ними і не має до них доступу (а.с. 222-226), а позивач через систему "Електронний суд" 08 травня 2023 року направив до суду документи, які не додав на виконання ухвали про витребування доказів від 07 квітня 2023 року (а.с. 228-247). Ухвалою суду від 08 травня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 249-250). В судове засідання 25 травня 2023 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце його проведення (а.с. 251, 252). В той же час сторони неодноразово подавали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (зворот а.с. 7, а.с. 92, 108, 119, зворот а.с. 128, а.с. 186, 211, 214, 224, 227, 228-229). З урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом постановлено про розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до задоволення, виходячи з наступного: За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 26 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 17383-06/2021 (а.с. 10-11). Відповідно до умов цього Договору ТОВ «ФК «Інвеструм» надав [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 5 тисяч гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1.); кредит надається строком на 30 днів до 25 липня 2021 року (п. 1.2.); за користування кредитом сплачується 328,5% річних від суми кредиту (п. 1.3.); кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом (п. 1.6.); невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua (п. 1.7.). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] [NUMBER] , про що свідчить п. 7 Кредитного договору, який містить в тому числі прізвище, ім`я та по батькові Клієнта [PERSON] , його РНОКПП, адресу місця проживання, реквізити паспорта та інформацію щодо реквізитів банківської картки, на яку [PERSON] просив отримати кредитну суму. 26 червня 2021 року о 10 годині 35 хвилин на вказану [PERSON] банківську карту [NUMBER] (банк-емітент privatbank) було зроблено транзакцію в сумі 5 тисяч гривень (а.с. 131). 30 липня 2021 року [PERSON] було укладено кредитний договір за № 2775923914/452833 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Гоуфінгоу". Відповідно до умов такого Договору кредит надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом в п.7 Кредитного договору (а.с. 38). Предметом договору був фінансовий кредит в розмірі 2 тисячі гривень на умовах строковості, зворотності, платності (п. 1.1.); кредит надано на строк 23 дні до 21 серпня 2021 року (п. 1.2.); за користування кредитом [PERSON] зобов`язався сплатити 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Умовами Договору (п. 6.1.) передбачено, що він підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Пункт 7 Кредитного договору містить, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові Клієнта [PERSON] , його РНОКПП, адресу місця проживання, реквізити паспорта та інформацію щодо реквізитів банківської картки, на яку [PERSON] просив отримати кредитну суму, електронний підпис. 30 липня 2021 року о 21-ій годині на вказану [PERSON] банківську карту [NUMBER] (банк-емітент sensbank) було зроблено транзакцію в сумі 2 тисяч гривень (зворот а.с. 131). 11 серпня 2021 року [PERSON] уклав за № 2775923914/717032 кредитний договір із Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" (а.с. 24-26). Відповідно до умов такого Договору відповідачу надано фінансовий кредит в безготівковій формі 4500 гривень на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, на умовах строковості, зворотності, платності (п. 1.1., п. 1.4.). Кредит надано строком на 28 днів до 07 вересня 2021 року (п. 1.2.); за користування кредитом [PERSON] мав сплачувати Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу (п. 1.3.); невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.eurogroshi.com.ua/ (п. 1.6.). Кредитний договір від 11.08.2021 № 2775923914/717032 підписано електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1.). Пункт 7 Кредитного договору містить, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові Клієнта [PERSON] , його РНОКПП, адресу місця проживання, реквізити паспорта та інформацію щодо реквізитів банківської картки, на яку [PERSON] просив отримати кредитну суму, електронний підпис. 11 серпня 2021 року о 15-ій годині 35 хвилин на вказану [PERSON] банківську карту [NUMBER] (банк-емітент privatbank) було зроблено транзакцію в сумі 4500 гривень (а.с. 246). Також [PERSON] 23 серпня 2021 року за № 2279468 уклав кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту із Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна". За умовами такого Договору кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта № [NUMBER] (п. 2.1. Кредитного договору); сума кредиту - 1500 гривень (п. 1.2.); строк кредиту 28 днів (п.1.3.); тип процентної ставки - фіксована і вона детально описана у п. 1.4. Договору; порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в розділах 3, 4, 5, 6 підписаного сторонами Кредитного договору; [PERSON] підтвердив, що йому надана чітка та зрозуміла інформація, вказана у ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також, що він ознайомлений з умовами Правил надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті (п. 10.9. Договору).23 серпня 2021 року о 15-ій годині 23 хвилини на вказану [PERSON] банківську карту [NUMBER] було зроблено транзакцію в сумі 1500 гривень (а.с. 247). Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. За приписами Цивільного кодексу України будь-який вид договору може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У п.п. 5 і 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідач не визнає позовні вимоги в повному об`ємі в тому числі з таких підстав: 1) позивачем не доведено факт укладання Договорів з Відповідачем та їх істотних умов, єдиним доказом чого можуть бути оригінали примірників таких договорів в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі - підписами Сторін, згідно зі ст. 100 ЦПК України та ч. 1 ст. 5, абз. 1 ч. 1 ст. 7 та ч. 4 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", які дозволять перевірити наявність електронних цифрових підписів обох сторін договорів у дати їх укладання, щоб встановити достовірний незмінний зміст кожного підписаного сторонами Договору і застосувати його умови до правовідносин Сторін при прийнятті Судом рішення; 2) позивачем не надано доказів надання Відповідачу його примірників оригіналів Договорів ні під час, ні після його укладення, у редакції, яка б забезпечувала їх цілісність та незмінність. Отже, Відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови, з якими він не був фактично ознайомлений, і такий правочин згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 2, 6 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» не є підставою виникнення обов`язків у Відповідача як споживача кредитних послуг. Суд не погоджується з такою позицією відповідача та вважає її необґрунтованою нормами законодавства та власним трактуванням окремих норм законодавства. Так, згідно індивідуальної частини кредитних договорів № 17383-06/2021 від 26.06.2021, № 2775923914/452833 від 30.07.2021, № 2775923914/717032 від 11.08.2021, № 2279468 від 23.08.2021, невід`ємною їх частиною є публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на відповідному веб-сайті. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цими договорами не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Такі правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. За умовами публічної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гоуфінгоу", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в «особистий кабінет». При підписанні документів на телефонний номер клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариства інформує заявника про прийняте рішення щодо видачі кредиту чи відмову у наданні кредиту через смс-повідомлення на телефонний номер клієнта, а також відповідна інформація зазначається в «особистому кабінеті». У разі прийняття рішення про надання кредиту клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в «особистому кабінеті». У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписує індивідуальну частину за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора. Такі умови домовленості між сторонами кредитних правовідносин зазначені у розділі 6 «Інші умови» кредитних договорів № 17383-06/2021 від 26.06.2021, № 2775923914/452833 від 30.07.2021, № 2775923914/717032 від 11.08.2021 та у розділі 10 «Інші умови договору» кредитного договору № 2279468 від 23.08.2023. Кредитні договори № 17383-06/2021 від 26.06.2021, № 2775923914/452833 від 30.07.2021, № 2775923914/717032 від 11.08.2021 та № 2279468 від 23.08.2023 були підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, які були надіслані Кредитодавцями на номер телефону [NUMBER] , зазначений [PERSON] при реєстрації на відповідному сайті, а також який він зазначає у заявах та клопотання по суті (наприклад, у відзиві, а.с. 79). Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайти відповідних товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідними кредитними установами та [PERSON] не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Ще однією з підстав для відмови в позові відповідач [PERSON] зазначає недоведеність позивачем факту видачі кредитів та розмірів заборгованостей загальних та по їх складовим (основному боргу, відсоткам, які не були погоджені у письмовій формі). Суд не сприймає як обґрунтовану таку позицію відповідача з огляду на таке: Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем надано належні та допустимі докази отриманням [PERSON] кредитних коштів від ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" в сумі 5 тисяч гривень, від ТОВ "Гоуфінгоу" в сумі 2 тисячі гривень, від ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" в сумі 4500 гривень та від ТОВ "Лінеура Україна" в сумі 1500 гривень. Так, згідно інформаційних довідок ТОВ «Платежі онлайн» (а.с. 187, зворот а.с. 187, а.с. 188): - на сайті ТОВ «ФК «Інвеструм» zecredit.com.ua 26 червня 2021 року була проведена успішна транзакція типу «видача» на суму 5 тисяч гривень на картку № [NUMBER] ; - на сайті ТОВ "Гоуфінгоу" gofingo.com.ua 30 липня 2021 року була проведена успішна транзакція типу «видача» на суму 2 тисячі гривень на картку № [NUMBER] ; - на сайті ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" eurogroshi.com.ua 11 серпня 2021 року була проведена успішна транзакція типу «видача» на суму 4500 гривень на картку № [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с. 247), підприємство надало послуги ТОВ "Лінеура Україна" з переказу коштів і 23 серпня 2021 року була проведена успішна транзакція на суму 1500 гривень на картку № [NUMBER] . Отже, інформація в таких довідках щодо кредитодавця, дати транзакції, суми транзакції та номер карти повністю відповідає датам кредитних договорів, про стягнення заборгованості за якими заявлено цей позов, предмет (розмір кредиту) таких договорів та номерам карт, зазначеним у відповідних пунктах цих кредитних договорів, а також узгоджується із найменуванням Товариств, які надавали [PERSON] фінансові кредити. Доказів протилежного, зокрема того, що відповідні кошти не були зараховані на карткові рахунки позичальника, [PERSON] суду не надав. Позивач у цій справі не є первісним кредитором [PERSON] , а тому не утримує оригінали первинних документів (касові та меморіальні) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеними з ТОВ «Інвеструм», ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Лінеура Україна» кредитними договорами. Така обставина узгоджується із положеннями п. 35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, відповідно до якого касові документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит. У відповідності до умов кожного з укладених [PERSON] кредитних договорів, про стягнення заборгованості за якими заявлено цю позовну вимогу, кошти надані [PERSON] в безготівковій формі на банківську карту, вказану ним при укладанні кожного кредитного договору. Очевидно, саме [PERSON] і є тримачем вказаних ним у відповідних Кредитних договорах карткових рахунків, на які було перераховано кредитні кошти, а тому він має безпосередній доступ до виписок по рахунках для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів за такими договорами. Однак, відповідач [PERSON] проігнорував ухвалу суду від 27 квітня 2023 року (а.с. 219-220) про надання таких виписок з карткових рахунків та надав додаткові пояснення (а.с. 222-224), в яких заявив, що утримувачами таких виписок є інші юридичні особи, а він не володіє і не може ними володіти. В той же час, таке твердження не узгоджується із існуючими способами отримання виписки з карткового рахунку. Так, виписка є засобом контролю витрат та аналізу руху коштів за картками і рахунками. Цей документ відображає баланс, а також рух за рахунком за певний період. Для самостійного оформлення виписки або довідки досить мати комп`ютер, а також вихід в інтернет. Інший спосіб має на увазі використання пристроїв самообслуговування - терміналів. Якщо користувач банківської карти не бажає самостійно формувати документ, він має право звернутися до співробітників найближчого відділення Банку-емітента. Судом враховується, що, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 17383-06/2021 від 26.06.2021 (а.с. 142-143), [PERSON] визнавав за собою обов`язок повернення коштів за цим правочином, оскільки 26 липня 2021 року повернув частину боргу в сумі 3300 гривень; відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2279468 від 23.08.2021 (а.с. 162-163) [PERSON] сплатив 40 гривень процентів за користування кредитом. Узагальнюючи все вище наведене, суд вважає доведеними факти укладення [PERSON] кредитних договорів 26 червня 2021 року із ТОВ «Інвеструм», 30 липня 2021 року із ТОВ «Гоуфінгоу», 11 серпня 2021 року із ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та23 серпня 2023 року із ТОВ «Лінеура Україна» і кредитодавці виконали своє зобов`язання з надання грошових коштів (кредиту) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених відповідними договорами. До такого рішення суд прийшов, в тому числі, з врахуванням правових позицій Верховного Суду. Так, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження: 14-308цс18) зроблено такий правовий висновок: «Разом з тим стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.». Подібний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13. Зокрема, у цьому судовому рішенні зазначено: «Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, викладені у постанові від 05 червня 2018 року).» Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як слідує із розрахунків заборгованостей за кредитними договорами (а.с. 133, 134-136, 142-143, 162, 163), [PERSON] не виконував належним чином або не виконував взагалі взяті на себе зобов`язання з повернення кредитів і сплати відсотків. Зокрема, цими розрахунками доведено, що відповідач за жодним із кредитних договорів, стягнення заборгованості за якими є предметом цього судового розгляду, не повернув суму отриманого кредиту та в більшій мірі не повернув проценти за користування кредитами. Ще однією підставою для відмови в позові відповідач назвав обставину, що нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України та заявленим самим позивачем у наданих копіях Договорів та графіках платежів умовам кредитування і є непропорційно великою сумою, не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільно-правових відносин. Зокрема, відповідач вважає, що підвищені відсотки, які нараховуються після спливу строку кредитування, є пенею; що безпідставним є продовження нарахування договірних процентів, комісій та неустойки після завершення строку кредитування, який був встановлений договорами, суперечить ч. 1 ст. 530, ст. 1048, 1050 ЦК України; що застосування позивачем підвищеної процентної ставки/нарахування пені відбулося саме у період карантину, всупереч обмеженням, встановленим спеціальним законодавством. Крім того, відповідач у відзиві заявляє про невідповідність вимог позивача ст. 551 ЦК України, ч. 2, пунктам 5, 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.ч. 2 і 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», як і не відповідають засадам добросовісності, розумності та справедливості. Така позиція [PERSON] є нічим іншим, як намагання завести суд в оману, а також способом захисту від обґрунтованої вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами, який не ґрунтується на умовах договірних правовідносин. Так, по-перше, позивачем не застосовано підвищені відсотки; по-друге, позивачем не заявлялася вимога про стягнення пені; по-третє, позивачем не нараховувалися проценти, комісії та неустойки після завершення строку кредитування; по-четверте, позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій; по-п`яте, всі договори (за виключенням договору із ТОВ «Лінеура Україна») містять пункт, відповідно до якого, Клієнт в особі [PERSON] підтвердив, що усвідомлює та погоджується, що на ці договори не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Також, аналізуючи надані позивачем розрахунки заборгованостей за відповідними договорами із [PERSON] (а.с. 133, 134-136, 142-143, 162, 163), судом встановлено, що проценти за користування кожним із кредитів нараховувалися у визначених відповідними договорами процентах (вони наведені вище у мотивувальній частині цього рішення) не більше дев`яноста календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Такі розрахунки узгоджуються із погодженими учасниками відповідних кредитних правовідносин положеннями: п. 4.3. Договору про надання фінансового кредиту № 17383-06/2021 від 26.06.2021 (а.с. 10-11), п. 4.3. Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 2775923914/452833 від 30.07.2021 (а.с. 38), п. 4.3. Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 2775923914/717032 від 11.08.2021 (а.с. 24-26), а також п.п. 1.3. -1.6.2, розділів 3 і 4 Договору № 2279468 від 23.08.2021 (а.с. 48-54). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18022022 (а.с. 14-16), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 17, 16). Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід від ТОВ «ФК «Інвеструм» до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 (а.с. 18) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги в тому числі і за Договором № 17383-06/2021 від 26.06.2021, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 10400 гривень, з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 5400 гривень - сума заборгованості за відсотками за дев`яносто календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. 19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г (а.с. 40-41), відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 42, 43). Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід від ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 (а.с. 43) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги в тому числі і за Договором № 2775923914/452833 від 30.07.2021, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 7650 гривень, з яких: 2000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 5650 гривень - сума заборгованості за відсотками за дев`яносто календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Також 19 квітня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредитна установа « Європейська кредитна група» укладено Договір факторингу № 19042022-Є (а.с. 28-30), відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 31, 32). Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід від ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 (а.с. 32) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги в тому числі і за Договором № 2775923914/717032 від 11.08.2021, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 17775 гривень, з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 13275 гривень - сума заборгованості за відсотками за дев`яносто календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. 27 червня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено Договір факторингу № 27062022 (а.с. 57-58), відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 59, 60). Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід від ТОВ «Лінеура Україна» до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 (а.с. 60) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги в тому числі і за Договором № 2279468 від 23.08.2021, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 4823 гривні, з яких: 1500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 3323 гривні - сума заборгованості за відсотками станом на 25 лютого 2022 року (пролонгований строк кредиту, погоджений сторонами кредитного договору у п. 4.2.2.). Отже, враховуючи наведені вище норми цивільного законодавства та умови відповідних кредитних договорів, на теперішній час ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є кредитором у зобов`язанні за договорами № 17383-06/2021 від 26.06.2021, № 2775923914/452833 від 30.07.2021, № 2775923914/717032 від 11.08.2021 та № 2279468 від 23.08.2021 і саме йому належить право вимоги за цими договорами до [PERSON] . Позивач заявив вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованостей, які існували у того станом на момент отримання від відповідних кредитних установ права вимоги за договорами № 17383-06/2021 від 26.06.2021, № 2775923914/452833 від 30.07.2021, № 2775923914/717032 від 11.08.2021 та № 2279468 від 23.08.2021. Будь-яких інших нарахувань позивач не здійснював, про що він зазначив у позовній заяві, і що вбачається із відповідних витягів з Реєстрів боржників до відповідних договорів факторингу (а.с. 18, 43, 32, 60) та розрахунків заборгованостей (а.с. 133, 134-136, 142-143, 162-163). Одним із загальних принципів цивільного процесу є змагальність сторін, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19. Позивач належними доказами довів наявність у [PERSON] заборгованості за кредитними договорами: -від 26 червня 2021 року за № 17383-06/2021 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" в сумі 10400 гривень, з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 5400 гривень - сума заборгованості за відсотками за дев`яносто календарних днів, починаючи з дня укладення Договору; -від 30 липня 2021 року за № 2775923914/452833 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Гоуфінгоу" в сумі 7650 гривень, з яких: 2000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 5650 гривень - сума заборгованості за відсотками за дев`яносто календарних днів, починаючи з дня укладення Договору; -від 11 серпня 2021 року за № 2775923914/717032 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" в сумі 17775 гривень, з яких: 4500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 13275 гривень - сума заборгованості за відсотками за дев`яносто календарних днів, починаючи з дня укладення Договору; -від 23 серпня 2021 року за № 2279468 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" в сумі 4823 гривні, з яких: 1500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 3323 гривні - сума заборгованості за відсотками станом на 25 лютого 2022 року (пролонгований строк кредиту, погоджений сторонами кредитного договору у п. 4.2.2.). Загальна сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором - позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" - 40648 гривень. Відповідач таких доводів позивача не спростував, а тому позов підлягає до беззаперечного задоволення. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив 2681 гривню судового збору (а.с. 9), його вимога задоволена в повному об`ємі, а тому судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають компенсації з відповідача у повному розмірі. Про наявність інших судових витрат суду доказів не надано.

Outcome: approved