Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача заперечень відповідача 27.03.2023 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Григоришиної В.В. звернулася до суду з позовом, уточнивши анкетні дані позивачки та спадкодавця (а.с. 52-56) просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] житловою площею 47, 9 кв. м, загальною площею 84, 5 кв. м та господарські споруди: "А2"- житлова прибудова, "Б" - літня кухня, "В" - убиральня, "Г" - сарай, "Д" - сарай, "Е" - погріб в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON] , 1939 року народження, яка померла [INFO] . Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, до якого, серед іншого, входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 22.02.2022 нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього за померлою. У інший спосіб, окрім як в судовому порядку, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на будинок. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою від 29.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження, витребувано у Бердичівської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи № 240/2020 від 21.07.2020 до майна померлої [PERSON] . Ухвалою від 27.04.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули. Від представника позивачки адвоката Григоришиної В.В. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Райгородоцьої сільської ради Бердичівського району Житомирської області будь-яких заяв на адресу суду не направляв. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, які встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] у с. Маркуші Бердичівського району Житомирської області померла матір позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11, 12). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне на день смерті майно заповіла [PERSON] . Заповіт від 22.11.2016 посвідчений Маркушівським сільським головою Карповим О.С., зареєстрований в реєстрі за №32 (а.с. 13). З матеріалів спадкової справи № 240/2020 від 30.01.2020 до майна [PERSON] вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею до майна померлого за заповітом. 21.07.2020 [PERSON] подала особисто заяву про прийняття спадщини після [PERSON] . Син померлої [PERSON] - [PERSON] згідно поданої заяви від 21.07.2020 відмовився від прийняття спадщини (а.с. 31-49). Відповідно до довідок №№ 44, 45 від 27.01.2022, виданих Маркушівським старостинським округом Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно даних по господарських книг [PERSON] , яка померла [INFO] була головою двору та була зареєстрована у будинку [ADDRESS] . Земельна ділянка за вказаною адресою загальною площею 0, 60 га та 0, 25 га для ОЖБ і 0, 35 га для ОСГ не приватизована і знаходиться у фонді сільської ради(16, 17). Згідно довідки № 341 від 21.07.2020 виданої Маркушівським старостинським округом Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, разом померлою [PERSON] на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: діти [PERSON] , 1973 р.н., [PERSON] , 1960 р.н., онуки [PERSON] , 1991 р.н., [PERSON] , 1993 р.н. та правнук [PERSON] , 2014 р.н.(а.с. 18). Постановою державного нотаріуса\~ № 333/02-31 від 22.02.2022, [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.14). Відповідно до довідки № 45 від 11.02.2022, виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, право приватної власності на будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 у БТІ не зареєстровано.(а.с. 15). Згідно Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.05.2023: право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано( а.с. 67). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок побудований у 1965 році (а.с. 19-21). Норми права, які застосував суд Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Оцінка аргументів сторін, висновки суду Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. На час завершення будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , а це 1965 рік, чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. Тому, оскільки позивачка, яка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок [ADDRESS] у нотаріуса, а судом встановлено, що вказаний будинок згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] , за позивачкою слід визнати право власності на це нерухоме майно. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати позивача не компенсовуються.

Outcome: approved