Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 09.09.1977 року на ім`я « [PERSON] , 1960 года рождения». Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що вона звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії, але отримала відмову у прийняття документів та рекомендацію про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 09.09.1977 року, через різницю написання її імені в трудовій книжці та паспорті громадянина України. Від встановлення факту належності їй трудової книжки залежить можливість реалізації нею права на отримання пенсії за віком. Враховуючи викладене, посилаючись на норми чинного законодавства України, [PERSON] просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 09.09.1977 року на ім`я « [PERSON] , 1960 года рождения». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року заяву [PERSON] , заінтересована особа: Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, передано для розгляду за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2023 року прийнято заяву [PERSON] , заінтересована особа: Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній, та просила суд її задовольнити. Представник Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.05.1960 року народження серії [NUMBER] , актовий запис №1634. 27.12.1986 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб. У зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Зазначена обставина підтверджується записом акту про укладення шлюбу від 27.12.1986 року №1173. У своїй заяві [PERSON] зазначає, що, у зв`язку з\~досягненням пенсійного\~віку, остання звернулася до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії, проте отримала відмову у прийняття документів та рекомендацію про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 09.09.1977 року, через різницю написання її імені в трудовій книжці та паспорті громадянина України. Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 09.09.1977 року, прізвище, ім`я та по батькові особи, якій видано зазначений документ, є [PERSON] , 1960 року народження. При цьому, згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 03.10.1997 року, ім`я та по батькові заявника є [PERSON] . Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012 р., коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~256\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В судовому засіданні представника заявника [PERSON] зазначила,\~що допущені\~помилки в\~написані імені\~заявника в\~трудовій книжціпозбавляють можливості оформити пенсію за віком. Отже, встановлення факту належності [PERSON] зазначеного вище документу має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість реалізувати право на пенсійне забезпечення. Дослідивши всі наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, враховуючи, що трудова книжка\~не відноситься\~до документів,\~які посвідчують\~особу,\~у зв`язку\~з чим\~ суд\~може встановити\~факт її\~належності відповідній\~особі, суд дійшов висновку, що трудова книжка серії [NUMBER] , заведена 09.09.1977 року,належить [PERSON] ( [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , а тому заява про встановлення факту належності документу задовольняється судом.

Outcome: approved