Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] який діє від свого імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] який діє від свого імені та в інтересах [PERSON] , [PERSON] третя особа служба у справах дітей Рівненської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування майном. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно ст.37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Альфа-Банк» було оформлено право власності на: двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 03.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином (кою), яким (якою) є [PERSON] було укладено договір кредиту №148Д, відповідно до якого, Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №148Д, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як «Іпотекодавці» передали в іпотеку: двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Оскільки позичальник не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору - було звернуто стягнення на квартиру Іпотекодавців на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» (п 4.5.3. Іпотечного договору) та звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора. Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 4.5.3. Договору іпотеки №148Д-1 від 03.04.2008 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Зазначає, що в квартирі за адресою [ADDRESS] - власником якої є АТ «Альфа-Банк», зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Малолітні (неповнолітні) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітніх (неповнолітніх) осіб. Окрім того, фактично неповнолітня не має майнових прав на нерухоме майно, що перебуває у власності позивача. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у квартирі, колишній власник, продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. Такі дії Відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. Ухвалою суду від 09.11.2022 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 16.01.2023 року залучено до участі у справі замість Акціонерного товариства «Альфа-Банк» його правонаступника - Акціонерне товариство «Сенс Банк». Представник позивача в судове засідання не з`явився, на попередні судові засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, в яких зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Семенюк М.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у письмових поясненнях. У письмових поясненнях зазначає, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за банком на підставі іпотечного застереження. Отже, спірна квартира до набуття позивачем права власності на неї, була предметом іпотеки. Згідно із п. 1. 1 Договору іпотеки, квартира належить іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.1995р. Тобто, предмет іпотеки було придбано іпотекодавцями не за рахунок наданого позивачем кредиту, a за рахунок власних коштів задовго до моменту виникнення спірних правовідносин, а тому й право користування квартирою виникло у відповідачів до моменту передачі в іпотеку. Вимога банку про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у разі її задоволення, має фактичним наслідком позбавлення відповідачів права на житло та, відповідно, їх виселення та відноситься до спорів щодо права користування колишніми власниками та членами їх сімей іпотечним майном. Оскільки відповідачі проживають та зареєстровані у спірній квартирі на законних підставах, будь-яких доказів того, що останні чинять перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням матеріали справи не містять, спірна квартира придбана не за кредитні кошти, також не зазначено до якого житлового приміщення мають бути виселені відповідачі, а тому у задоволені позову слід відмовити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] який діє від свого імені та в інтересах [PERSON] будучи неодноразово повідомленими про час та місце судового розгляду до суду не з`явилися, відзив на позов не подали. Представник третьої особи служби у справах дітей Рівненської міської ради до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, АТ «Альфа-Банк» було оформлено право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №148Д від 03.04.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянкою [PERSON] , банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №148Д, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як «Іпотекодавці» передали в іпотеку: двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Іпотечним договором №148Д-1, укладеним між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що посвідчений 03.04.2008 року, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., визначено застереження в п.п. 4.5.3. Договору іпотеки №148Д-1 від 03.04.2008 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Згідно Довідки виданої відділом ведення реєстру територіальної громади управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 23.10.2021 року, вбачається, що в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що проживання вказаних осіб в квартирі, яка належить йому на праві власності, створює перешкоди для останнього в реалізації свого права власності, а відповідачі, на вимогу про добровільне виселення від 06.12.2021 року вих. № DB12/9 - не відреагували. За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При вирішенні спорів щодо права користування колишніми власниками та членами їх сімей іпотечним майном, судам,

Outcome: dismissed