Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області звернулася з позовом в суддо [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилається на те, що на обліку Служби у справах дітей, відповідно до наказу від 07.06.2021 року № 23 перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області. Рішенням виконкому Сторожинецької міської ради від 04.06.2021 № 109 малолітній дитині, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з відібранням її у матері згідно рішення суду. Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради від 21.02.2023 року № 50 було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки про, що було ознайомлено відповідача. Позивач просить позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав щодо її малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] та стягувати із [PERSON] на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб, де перебуватиме дитина, аліменти на її утримання в розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову, до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України". В судове засідання позивач свого представника не направив, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлена рекомендованим повідомленням. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що на обліку Служби у справах дітей, відповідно до наказу від 07.06.2021 року № 23 перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області. Рішенням виконкому Сторожинецької міської ради від 04.06.2021 № 109 малолітній дитині, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з відібранням її у матері згідно рішення суду. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 04.06.2021 батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно даних зазначених у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження від 04.06.2021 № 00031075567 державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно до п. 8 Порядку провадження діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно інформації Служби у справах дітей Кіцманської міської ради від 25.01.2023 року № 9, зі слів опікуна дитини, [PERSON] , матір дитини за весь період перебування дитини в сім`ї опікуна жодного разу не відвідала доньку, нічим не допомагала, не цікавилась її життям, здоров`ям, жодним чином не брала участі у її вихованні. Після 16.02.2022 року, тобто після влаштування дитини під опіку родички, матір один раз зателефонувала їй, щоб переконатись, що дитина дійсно там перебуває. Працівником Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради було проведено бесіду із [PERSON] щодо її намірів з повернення дитини в рідну сім`ю, на що вона заявила, що має намір повернути дитину. Обстеживши умови проживання матері, було встановлено, що відповідач не працевлаштована. З її слів, фінансово їй допомагають брат та друзі. На запитання працівника Служби у справах дітей, чому впродовж року матір не робила спроб повернути собі дитину, та не проявляла до неї інтересу і турботи, [PERSON] повідомила, що їй, нібито, перешкоджала в спілкуванні з дитиною [PERSON] , оскільки з початком війни вона разом із дитиною періодично перебували за межами України. На запитання працівника Служби у справах дітей, чому матір не приходила до дитини, коли та перебувала в Україні, остання повідомила, що вона декілька разів цікавилась дитиною в свого брата, який проживає в одному селі із опікуном, і він розповідав їй, що з дитиною все гаразд. Щодо визначення участі у вихованні дитини, відповідач до органу опіки та піклування не зверталась. Також, не зверталась матір до суду, щодо повернення їй дитини. Крім того, відповідачка не прибула на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Очевидно, що відповідачкою свідомо обрано такі життєві умови, за якими вона не бере жодної участі у вихованні, піклуванні та утриманні своєї дитини, що у свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні ст. 164 СК України. Відтак, рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради 21.02.2023 року № 50 було визнано доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , щодо її малолітньої доньки про, що було ознайомлено відповідача. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону). Відповідно до ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної, загальної, середньої освіти, готувати їх до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, суд розцінює, як ухилення відповідачем від виховання своєї дитини, та свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Доцільність позбавлення батьківських прав засвідчує і рішення виконавчого комітету Сторожинецької міської ради від 21.02.2023 року № 50, в якому зазначено, визнати доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] жительку [ADDRESS] щодо малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , жительки с. Іванківці Чернівецького району Чернівецької області. Враховуючи вищевикладене, є всі підстави для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини доньки [PERSON] . Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони протягом шести місяців не виявляють у відношенні дітей батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. З цих підстав суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача потрібно стягувати аліменти у розмірі 1/4 всіх доходів матері, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved