Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

[PERSON] (далі- позивачка) звернувся до суду з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з [PERSON] (далі-відповідача) на її користь грошові кошти у розмірі 40\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 07.10.2019 згідно боргової розписки, укладено договір позики, за яким відповідач отримав у борг 40\~000, 00 грн. Строк дії договору до 07.01.2020. Разом з цим, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. 25.05.2023 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. У разі повторної неявки відповідача у судове засідання, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики у простій письмовій формі. На виконання умов договору [PERSON] передала у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 40\~000,00 грн., які боржник зобов`язався повернути до 07.01.2020, однак свого зобов`язання не виконав, у визначений строк борг не повернув. Вказані обставини підтверджуються борговою розпискою від 07.10.2019, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи. Суд зазначає, що відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами ч.1\~ст.14 ЦК України\~виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Стаття 626 ЦК України\~встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст.\~638,\~639 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1046\~ЦК України за\~договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Крім того, ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Тобто, відповідно до положень ст.1046-1047 ЦК України\~підтвердженням факту передачі грошей є розписка і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника. Суд зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №483/1953/16-ц та у постанові Верховного суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц . Позивачем, на підтвердження укладення з відповідачем договору позики та його умов, надано розписку відповідача від 07.10.2019 про отримання ним від позивачки 40\~000,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 07.01.2020. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Зміна або розірвання договору відповідно до\~ст.651 ЦК України\~допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання у відповідності до\~ст.599 ЦК України\~припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ч.4\~ст.631 ЦК України\~закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як встановлено судом, оскільки не спростовано відповідачем, останній в установлений договором строк борг не повернув. Зазначений факт підтверджується оригіналом розписки від 07.10.2019, яка долучена позивачкою до матеріалів справи. Відповідно до\~ ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч.2 ст. 77 ЦПК України. Згідно із ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, а також те, що відповідач в добровільному порядку у встановлений договором строк не повернув позивачці борг, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 992.40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved