Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є мешканцем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Зазначає, що протягом тривалого періоду часу з боку суб`єктів підприємницької діяльності, що є власниками комерційних приміщень, розташованих на першому будинку позивача, здійснюється протиправне втручання в систему централізованого опалення будинку позивача та внаслідок зазначених протиправних дій, позивач та інші мешканці будинку позивача сплачують грошові кошти за послуги централізованого опалення комерційних приміщень, що порушує їх права та завдає збитків мешканцям будинку. Оскільки Приватне комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс» є надавачем послуг централізованого опалення будинку позивача, [PERSON] та інші мешканці будинку позивача неодноразово зверталися зі зверненнями до відповідача щодо припинення протиправного втручання в систему централізованого опалення будинку позивача. Вказує, що 21.01.2020 позивачем було направлено до відповідача звернення, однак, відповідачем конкретних відповідей по суті усіх питань, зазначених у зверненні надано не було, тому вважає, що це є порушенням його прав, як споживача продукції підприємства, на інформацію про продукцію. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить зобов`язати Приватне Комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс» надати позивачу письмово інформацію з питань, зазначених у зверненні [PERSON] від 21.01.2020 року на адресу Приватне Комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс», а саме: - надати інформацію з приводу встановлення осіб власників приміщень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які здійснили втручання в систему централізованого опалення; - надати інформацію щодо врегулювання ситуації з приватним підприємцем, власником приміщення магазину « [INFO] » (загальна площа складає 132,5 кв.м.), який здійснив втручання в систему централізованого опалення; - надати інформацію з приводу збільшення з початку опалювального сезону 2018-2019 р.р. опалювальної площі будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на 132,5 кв.м.; Також, зазначає, що у зв`язку із розглядом даної цивільної справи позивачем понесено судові витрати, пов`язані з наданням позивачу професійної правничої допомоги, на підставі договору про надання правової допомоги, у зв`язку з чим просить стягнути відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3800,00 грн. Представником відповідача подано заперечення проти позову, який він обґрунтовує тим, що відповідач нараховує плату за надані послуги теплопостачання у повній відповідності до діючого законодавства за показниками загально будинкового лічильника пропорційно опалювальній площі квартири і жодних порушень прав позивача і мешканців інших квартир не вчиняє. Зазначає, що вимоги позивача не відповідають діючому законодавству. Позивачем подано відзив на заперечення, в якому він наполягає на отримання відомостей, які визначені в позовній заяві. Представником відповідача подані заперечення на відзив позивача, в яких зазначили, що відповідач повністю не погоджується з відзивом на заперечення, поданого позивачем. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини, вислухавши думку позивача, виходив з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є мешканцем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . 24.02.2018 року позивач та інші мешканці зазначеного будинку звернулися до ПКП «Теплокомунсервіс» з колективним зверненням щодо надання достовірної інформації про методику і нормативи розрахунку та нарахування плати за послуги централізованого опалення будинку позивача. Листом ПКПП «Теплокомунсервіс» №79 від 14.03.2018 позивачу надано неповну інформацію щодо зазначених у колективному зверненні питань. 29.03.2018 року позивач звернувся до КП «Бучанське УЖКГ» та до ПКПП «Теплокомунсервіс» зі зверненням щодо проведення повної та достовірної інвентаризації опалювальних площ будинку позивача та щодо проведення перерахунку споживачам - мешканцям будинку позивача за отримані послуги централізованого опалення будинку [PERSON] проте відповіді на них так і не отримав. Також, 30.07.2018 року позивач звертався до відповідача з колективним зверненням щодо проведення перерахунку кожному споживачу будинку позивача за фактично отримані послуги централізованого опалення зазначеного будинку. Листом від 13.09.2018 позивачу повідомлено, що коригування нарахувань позивачу за послуги з централізованого опалення можливе лише після рішення суду. Крім того, 21.01.2020 року позивачем було направлено звернення на адресу відповідача, проте відповідей, щодо інших поставлених питань лист не містить, тобто є фактичною відмовою у наданні запитуваної інформації у цій частині. З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача, що надана інформація на його звернення не може вважатися повною, адже є не достатньою. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не надано відповіді по кожному питанню, що в свою чергу суперечить вимогам Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідач ухилився від надання позивачу, як споживачу продукції відповідача, інформацію про продукцію, що вимагалася від відповідача у зазначеному зверненні від 21.01.2020 року. Щодо вимоги позивача, викладеної в позовній заяві, про надання інформації з приводу здійснення перерахунку спожитої кількості теплової енергії за період з моменту встановлення загальнобудинкового теплового лічильника по теперішній час кожному абоненту будинку, із зазначенням окремої кількості теплової енергії за рахунок наступних нарахувань задоволенню не підлягає, оскільки, ця вимога є взаємопов`язана та така, що дублюється з попередніми вимогами щодо інформації про загальну опалювальну площу будинку, які судом задоволені, тому в цій вимозі слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно матеріалів справи, 09.01.2020 між «Центром правової допомоги» (ТОВ «Одеський центр правового захисту») та [PERSON] укладено договір № 09012003 про надання правової допомоги/юридичних послуг. Факт надання правової допомоги стверджується Актом приймання-передачі наданих послуг №09012003 до Договору про надання юридичних послуг/правової допомоги №09012003, згідно якого вартість послуг виконавця складає 3800,00 гривень, підтвердження про сплату юридичних послуг за договором №09012003 на суму 3800,00 гривень. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа № 755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19). Таким чином, оцінюючи обґрунтованість вимоги позивача, суд дійшов висновку, що обсяг наданих послуг адвокатом в суді відповідає критерію реальності таких витрат, а тому цій в частині підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial