Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 06 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтерхом» про стягнення заборгованості при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в період з 26.12.2016 по 20.02.2023 року працював машиністом холодильних установок в ТзОВ «Вінтерхом». 20 лютого 2023 відповідно до Наказу №2К від 06 лютого 2023 року його звільнено з роботи за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП. При звільненні відповідач не надав працівнику [PERSON] письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та не провів розрахунок у визначені строки. За таких обставин просить стягнути з ТОВ «Вінтерхом» на його користь заборгованість по заробітній платі з 01 серпня 2022 року по 20 лютого 2023 року, компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також моральну шкоду в сумі 2000 гривень 00 копійок. 09 травня 2023 року позивачем було подано до суду розрахунок не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, зокрема просить стягнути з ТзОВ «Вінтерхом» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 серпня 2022 року по 20 лютого 2023 року в сумі 44\~506,99 грн., компенсацію за невикористані відпустки 31\~959, 27 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 09 травня 2023 року 17\~054,80 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000 гривень. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач відзив\~на позов\~не подав. Рух справи в суді. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позовна заява подано до суду 06 квітня 2023 року. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 10.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду того ж дня було витребувано у ТзОВ «Вінтерхом» відповідні докази. Позиція учасників судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Наказом №2-К від 06.02.2023 року позивач [PERSON] звільнений з посади робітника, машиніста холодильних установок ТзОВ «Вінтерхом» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 20.02.2023 року. З розрахунку не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку від 09.05.2023 року вбачається, що у відповідача перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2022 по 20.02.2023 становить 44\~506,69 грн., розмір компенсації за невикористані відпустки 31\~959, 27 грн., розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 09.05.2023 17\~054, 80 грн. Висновки суду і мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно витягу з трудової книжки, позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вінтерхом» з 26.12.2016 та був звільнений 20.02.2023, на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням. В день звільнення належні позивачу суми не були виплачені повністю. Позивач надав розрахунок заборгованої відповідачем суми при звільненні. Ця сума складає 93\~521,76 грн., з яких: 44\~506,69 грн. (заборгованості по заробітній платі за період з 01.08.2022 до 20.02.2023р.), 31\~959,27 грн. (компенсації за невикористані відпустки), 17\~054,80 грн. (середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 09.05.2023 р.), а також моральну шкоду в сумі 2\~000 гривень. Відповідач докази щодо розміру заборгованості не надав. Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. За період роботи з 26.12.2016 по 20.02.2023, позивач у відпустках не перебував, число невикористаних календарних днів відпустки складає 147. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. Середня заробітна плата для оплати компенсації за невикористані відпустки становитиме: ((58812,56 грн. + 20100,00 грн.) : (364 1) календарні дні = 217,41 грн. Розмір компенсації за невикористані відпустки становить: 217,41 грн. х 147 (календарних днів) = 31\~959, 27 грн. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку. Згідно ч.2 ст.117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Суду належить вирішити питання про розмір відшкодування позивачу за час затримки розрахунку. Для визначення цього розміру необхідно визначити середньоденний заробіток, який належить розрахувати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. Відповідач, на підставі наданих ним документів, розрахував цей розмір і визначив його у 304,55 грн. ((6700,00 грн. + 6700,00 грн.) : (22+22) = 304,55 грн.). Число робочих днів за період з 20 лютого 2023 року (з дня звільнення) по 09 травня 2023 становить 56 дні. Сума середнього заробітку за вказаний період складає: 304,55 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 56 = 17054,80 грн. Позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком. Виходячи з засад розумності, справедливості та збалансованості інтересів сторін, суд вважає справедливим розмір компенсації моральної шкоди у сумі 2000 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved