Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" (надалі - ПрАТ "СК "Еталон") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 65 000, 00 грн та судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.10.2019, приблизно о 18:30, [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21013", 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з перешкодою - деревом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України, пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] отримав тілесні ушкодження. Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 06.08.2020 у справі № 558/350/20 визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ "СК "Еталон" № АО/0626665, забезпеченим транспортом якого є транспортний засіб "ВАЗ 21013", 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У результаті вищезазначеного ДТП, потерпілий отримав тілесні ушкодження, які згідно п.2.1.3.б. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" мають ознаки тяжких за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення. 19.11.2020 представник потерпілого по довіреності від 20.11.2020 № 823 [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "Еталон" з заявами: про виплату страхового відшкодування пов`язаного з витратами на лікування; про виплату страхового відшкодування пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності та про виплату страхового відшкодування пов`язаного із стійкою втратою працездатності (3 група інвалідності). Сума страхової виплати потерпілому складає 65 000,00 відповідно до розрахунку: 16 421,68 грн (витрати на лікування) + 50 076,00 грн (шкода пов`язана зі стійкою втратою працездатності ІІІ- група інвалідності) + 7 372,30 грн (тимчасова втрата працездатності) - 8869,98 грн (зменшення розміру страхового відшкодування згідно з угодою). На підставі отриманих документів від представника потерпілого та згідно з умовами Полісу, позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 65 000, 00 грн. Оскільки, ПрАТ "СК "Еталон" виконала у повному обсязі зобов`язання за Полісом, то відповідно набуло права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому змушене звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника ПрАТ "Страхова компанія "Еталон". Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю. У зв`язку з визнанням позову, просить зменшити стягнення з нього судового збору та витрат на правову допомогу, оскільки на даний час не може працевлаштуватись та перебуває у незадовільному матеріальному становищі. /а. с.53/. Відзиву на позов відповідач не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. Ухвалою судді від 25 квітня 2023 відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2020 року по справі № 558/350/20 [PERSON] , 28 жовтня 2019 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21013», 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по автомобільній дорозі в межах вулиці Загребля с. Дубляни Демидівського району Рівненської області, на відстані 1,560 км від початку дороги, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не обрав безпечної швидкості для руху вказаним автомобілем, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан господарства [ADDRESS] , після чого здійснив зіткнення з перешкодою - деревом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , отримав тілесні ушкодження, які згідно п. 2.1.3.б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995) мають ознаки тяжких за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення. /а. с. 13-16/. Як встановлено, на момент настання ДТП діяс Поліс обов`язквого страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ "СК "Еталон" № АО626665, забезпеченим транспортом якого є транспортний засіб "ВАЗ" моделі "21013", 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . /а. с. 9/. Сума страхової виплати потерпілому [PERSON] складає 65 000,00 грн, а саме: витрати на лікування - 16 421,68 грн; шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності, ІІІ група інвалідності - 50 076, 00 грн; тимчасова втрата працездатності - 7 372,30 грн та зменшення розміру страхового відшкодування згідно з угодою - 8 869,98 грн /а. с. 21-26/. Судом встановлено, що потерпілому [PERSON] внаслідок ДТП позивачем страховою компанією "Еталон" було виплачено страхове відшкодування у розмірі 65 000 грн 00 коп у зв`язку з настанням страхового випадку ДТП, що відбулась з вини відповідача (платіжне доручення № 3109 від 13.01.2021 року на суму 15 000 грн; платіжне доручення № 3111 від 14 січня 2021 року на суму 15 000 грн; платіжне доручення № 4409 від 15 січня 2021 року на суму 15 000 грн та платіжне доручення № 3155 від 16 січня 2021 року на суму 20 000 грн) . /а. с. 28-30/. Позивач страхова компанія "Еталон" звертався до відповідача [PERSON] з претензією в добровільному порядку погашення регресної заборгованості. /а. с. 31/. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, вставленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 166 ЦК України. Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до положень частини першої ст. 22 ЗК "Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 27 ЗУ "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з підпунктом 38.1.1., ч. 38.1, ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Відповідно до приписів п. 33.1.4, ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Таким чином, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, здійснив зіткнення з перешкодою - деревом, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження пасажиру забезпеченого транспортного засобу "ВАЗ" 21013, р.н. [NUMBER] полісом про обов`язкове страхування цивільної-правої відповідальності ПАТ "СК "Еталон" № АО/0626665, який діяв на момент настання ТДП 28.10.2019 року. Отже виплачена позивачем потерпілому сума страхового відшкодування підлягає стягненню з винуватця ДТП в порядку регресу, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст. ст. 1166, 1187, 1911 Цивільного кодексу України, ст. 22, 33, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та ст. 27 Закону України "Про страхування". Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем по справі. Позивачем по справі понесено судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 481, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 230 від 10 листопада 2022. Дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд рахує за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а 50% сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про визнання позову та зменшення стягнення з нього судового збору та витрат на правову допомогу, вказавши підставою для зменшення те, що він не працює і перебуває у незадовільному матеріальному становищі. При цьому відповідачем доказів того, що він на сьогодні не працює і має незадовільне матеріальне становище, не подано. Тому підстав для зменшення стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат судом не встановлено. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь, понесені ним витрати на правову допомогу (гонорар) в сумі 2000 грн. При цьому доказів того, що позивачем фактично понесена така сума, як гонорар за надання правничої допомоги, не подано, зокрема не надано договору про надання правничої допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, розмір фактично сплаченого гонорару. З наведених підстав, сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу стягненню не підлягає. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 ЗК "Про страхування", ст. ст. 22, 33, 38 ЗК "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved