Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті мами [PERSON] , померлої [INFO] на частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мама [PERSON] , яка залишила заповіт, згідно якого частину свого майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла позичці по справі. Позивач прийняла спадщину, вступив в управління спадковим майном, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що житловий будинок по [ADDRESS] належить членам колгоспного двору, в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності. Тому позивач звернувся до суду та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на вище зазначене домоволодіння. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 12.05.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче відкрите судове засідання, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. 24.05.2023 року представник позивачки подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просить визнати за позивачкою право власності на частину спадкового майно та розглядати справу у їх відсутності. 17.05.2023 року відповідачка [PERSON] подала суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутності. 17.05.2023 року відповідачка [PERSON] подала суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутності. 17.05.2023 року відповідачка [PERSON] подав суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.18,19). Відповідно до заповіту посвідченого 29.04.2015 [PERSON] все своє майно заповіла в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] (а.с.20). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу від 18.04.2023 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] у зв`язку з тим, що житловий будинок належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] в якому не визначено частки співвласників у праві спільної власності (а.с.16). Згідно свідоцтва про право сумісної власності на жилий будинок від 15.02.1988 р. жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] (а.с.26). У відповідності до виписки з погосподарської книги№17 за 1991-1995 роки від 19.04.2023 виданої Голинським старостинським округом Калуської міської ради Івано-Франківської області, домоволодіння по [ADDRESS] відносилось ло категорії «колгоспний двір» (а.с.27). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 03.11.2022 року та довідки Івано-Франківського ОБТІ від 03.11.2022 об`єктами будинковолодіння по [ADDRESS] є: житловий будинок літ «А»,сарай літ «Б»,літня кухня літ «Ж», стодола літ «З», стайня літ «К», навіс літ «Л», ворота №1, огорожа №2, криниця №3,4. Інвентаризаційна вартість даного домоволодіння станом на 02.12.2021 р. становить 419 100,00 грн. (а.с.14,9-13). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .. Оцінка суду: Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України «Про власність» в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування. Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб. Оскільки відповідачі не претендують на спадщину, а також не претендують на виділення своєї частки у спільній сумісній власності та не має наміру набувати у власність майно, то не має підстав визначати частки членів колгоспного двору. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено в ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пленум Верховного Суду України у п.23постанови №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину і звернулася до нотаріальної контори про прийняття та оформлення спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину будинковолодіння по [ADDRESS] не отримав через відсутність документу, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння по [ADDRESS] . Оскільки, [PERSON] належно та вчасно прийняла спадщину, після смерті її матері [PERSON] , яка склала на неї заповіт, відповідачі не заперечують проти задоволення позову, тому за таких обставин суд вважає, що за нею слід визнати право власності на заявлене спадкове майно за заповітом. На підставі викладеного, ст.ст. 1216,1217,1223,1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved