Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою та просила оголосити померлим її батька - [PERSON] , [INFO] , вказуючи, що в 1997 році він поїхав на роботу до м.Києва і до даного часу не повернувся. Рішенням суду від 25 травня 2001 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім. Заявник вказує, що на момент зникнення її батька - [PERSON] , йому належав житловий будинок та з метою захисту своїх майнових прав та охоронюваних законом інтересів заявник вимушена звернутися до суду із заявою про оголошення фізичної особи [PERSON] , - померлим для відкриття спадщини, оформлення спадкових прав та реалізації майнових інтересів, адже оголошення її батька померлим дозволить розпочати процес спадкування. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи - Кривоозерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просили розглядати справу за їх відсутності, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до наступного. Положеннями ч.1 ст.293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно положень п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Положеннями ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно положень ч.1\~ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Кривоозерським районним відділом ЗАГС Миколаївської області 25 травня 1991 року(а.с.7). Згідно рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2001 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 15 лютого 1997 року(а.с.10). За даними довідки Кривоозерського старостинського округу Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№17-07/17-304 від 21 лютого 2023 року підтверджується, що [PERSON] , не проживає понад 20 років за адресою [ADDRESS] , (а.с.9). Відповідно до положень ч.ч.1, 3, 4 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України(глава 4 "Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою" ЦПК). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст.47 ЦК). Пункт 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про його загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , оскільки останній відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років. Згідно положень ч.3\~ст.46\~ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved