Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] (в особі представника - адвоката Мисіва А.А.) звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05 червня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 715. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що за час шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Протягом останніх років відношення між позивачем та відповідачем поступово погіршились в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між останніми припинилися більше року тому до дня подання позову. З цього часу позивач з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої доньки. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2023 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник надіслав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовну заяву просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відзив на позов до суду не подав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 05 червня 2015 року, місце реєстрації - Відділ реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 715. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved