Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

\~Позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до АТ «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №17942, що вчинений 30 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів в сумі 12691,03 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 23.11.2021 року на її банківський рахунок накладено арешт. На звернення до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва отримала відповідь від 14.12.2021 року за №66512169, про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої з неї на підставі виконавчого напису №17942 виданого 30.07.2021 року в примусовому порядку стягнути невиплачені в строк грошові кошти в розмірі 12691,03 грн. на користь АТ «Банк Форвард» на підставі Кредитного Договору №109009170 від 16.09.2013 укладений з ПАТ «БАНК РУСЬКИЙ СТАНДАРТ» та [PERSON] . Також у виконавчому написі зазначено, що АТ «Банк Форвард» є правонаступником ПАТ «БАНК РУСЬКИЙ СТАНДАРТ». З вказаним виконавчим написом вона не згодна, так як будь яких договорів про отримання кредиту з АТ «Банк Форвард» не укладала та кредитних коштів не отримувала. В 2013 році вона укладала договір з ПАТ «БАНК РУСЬКИЙ СТАНДАРТ». Термін дії договору з жовтня 2013 року по березень 2015 року. Вона не укладала жодного договору з АТ «Банк Форвард», офіційно про правонаступництво цього банку її не попереджали. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки для стягнення грошових сум нотаріусом не було встановлено безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Безпідставно нарахована заборгованість, оскільки відсутні розрахунки по договору первісного кредитора. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки наявна заборгованість позивача, розмір якої зазначено у виконавчому написі. \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, проте надіслав до суду копії матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис. Третя особа\~приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, повідомлений про слухання справи. \~ \~ \~ \~Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~13,\~43,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 14.09.2013 році між Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт» правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та [PERSON] , укладений кредитний договір №109009170, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 6745,20 грн. стороком на 549 днів, починаючи з 14.09.2013 по 16.03.2015р. 30 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., за заявою відповідача АТ «Банк Форвард», вчинено виконавчий напис №17942 щодо стягнення з позивача [PERSON] заборгованості в розмірі 12691,03 грн. \~ \~ \~ \~На виконання виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження №66512169 від 13.08.2021 року, по виконанню згаданого вище виконавчого напису. Позивачка вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням діючого законодавства, посилаючись на те, що її не було попереджено про усунення порушень за кредитним договором, а у нотаріуса на момент вчинення виконавчого напису були відсутні підстави для визнання суми заборгованості безспірною та видачі виконавчого напису. Відповідно до загального порядку зміни кредитора в зобов`язанні, визначеного ч.2 ст.516, ч.2 ст.517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконання. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази отримання [PERSON] повідомлення щодо укладеного договору відступлення прав вимоги та попередження про можливість вчинення виконавчого напису у разі невнесення коштів на рахунок АТ «Банк Форвард». Крім того, процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у\~Главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі №750/1627/18. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, та з урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17 та підтверджений у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року № 201/11696/16-ц. Подання позивачем даного позову суд розцінює як незгоду [PERSON] із пред`явленою їй заборгованістю, а, отже, наявністю спору щодо її розміру. Суд також зазначає, що 26.11.2014 року до\~постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису\~постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису - 30.07.2021\~року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Відповідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст.13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст.81 ЦПК України). Крім того, стороною відповідача суду не надано доказів про те, що кредитний договір №109009170 від 14.09.2013 року, який став підставою для видачі оспорюваного виконавчого напису, був нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. з порушенням чинного законодавства, за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, що виключало можливість його вчинення, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] ,підлягають задоволенню. Позивачкою при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви. Відповідно до частини 1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, на підставі\~ст.141 ЦПК України\~\~з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 908,00грн.

Outcome: approved