Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Мотивує тим, що 07.12.2018 року близько 16:30 годин [PERSON] перебуваючи в м. Буськ на території автостанції, пройшов у салон маршрутного таксі сполученням Львів - Соколя передавши водію - [PERSON] кошти в сумі 12 грн. за проїзд він почув у свій адрес агресивні висловлювання водія. Продовжуючи свій монолог водій, ще висловлювався з приводу його коштів та доходів. Обурившись на таку зневагу [PERSON] висловився в адрес водія, щоб він припинив рахувати його кошти. Під час чергової зупинки маршрутного таксі близько 16:50 год. поблизу села Яблунівка, [PERSON] мовчки підійшов до [PERSON] , зловив його рукою за куртку, після чого рукою наніс йому декілька ударів в ділянку голови, внаслідок чого вибив кілька зубів, завдавши потерпілому легкі тілесні ушкодження. Ухвалою Буський районний суд Львівської області від 27.01.2022 року, кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито, останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Цивільний позов [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди, залишено без розгляду. Окрім матеріальної шкоди, внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, факт відсутності зубів у позивача створює незручності у спілкуванні. Тому просить суд стягнути з відповідача в користь позивача матеріальні збитки на суму 80260,00 гривень та моральні збитки на суму 50000,00 гривень. В подальшому позивачем збільшено позовні вимоги, представник позивача, адвокат Лукащук Я.М. подав письмову заяву від 29.11.2022 року, просить стягнути з відповідача в користь позивача матеріальні збитки на суму 80260,00 гривень та моральні збитки на суму 90000,00 гривень. Позивач [PERSON] , його представник адвокат Лукащук Я.М. позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просять позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Забезпечив явку свого представника адвоката Сибаля О.Б.. Останній проти позовних вимог заперечив повністю, просив відмовити у задоволенні таких, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження, матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 12018140170000423 від 10.12.2018 року, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступні обставини. Заочним рішенням Буського районного суду Львівської області від 15 липня 2023 року частково задоволено позов [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідач, в особі представника адвоката Сибаля О.Б., скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 284 ЦПК України, подав заяву про перегляд означеного заочного рішення суду. Ухвалою Буського районного суду від 26 жовтня 2022 року, заяву представника відповідача про перегляд рішення суду задоволено. Заочне рішення від 15 липня 2022 року, ухвалене по цивільній справі за позовом [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, скасовано. Дану цивільну справу призначено в підготовче судове засідання, в порядку загального позовного провадження. Так, судом встановлено, що 07 грудня 2018 року, приблизно о 16.30 год, [PERSON] , перебуваючи у салоні маршрутного таксі сполучення «Львів-Соколя» ТзОВ «Львівське АТП-14631», в межах населеного пункту с. Яблунівка Золочівського району (колишнього Буського району) Львівської області, діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, під час раптово виниклого конфлікту із [PERSON] , в той час, коли останній сидів на пасажирському сидінні, умисно наніс потерпілому декілька ударів кулаком руки в ділянку голови та обличчя, внаслідок чого в сукупності заподіяв потерпілому [PERSON] , згідно із висновком судово-медичної експертизи, одне садно в тім`яно-скроневій ділянці зліва, одне садно в правій надбрівній ділянці і один синець в ділянці нижньої губи зліва. При огляді лікарями Буської ЦРЛ у [PERSON] було діагностовано: «Забої обличчя та голови зліва. Злам 2-3 зубів зліва», чим завдано потерпілому легкі тілесні ушкодження. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 27 січня 2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Кримінальне провадження №12018140170000423, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.12.2018 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,закрито. Залишено без розгляду цивільний позов потерпілого [PERSON] про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили. З матеріалів означеної кримінальної справи та матеріалів досудового розслідування вбачається, що позивач в даному кримінальному провадження є потерпілим. Згідно письмових пояснень [PERSON] , наявних в матеріалах кримінального провадження, останній показав, що мав місце його конфлікт з [PERSON] .. Додав, що не мав наміру наносити удар, однак в ході словесної перепалки, не стримався та наніс три-чотири удари кулаком правої руки по обличчю [PERSON] , доки останній не припинив його ображати. Як саме і куди точно наніс удари, не пригадує, оскільки [PERSON] ухилявся від ударів, але такі були спрямовані в голову в області обличчя. Свою вину визнає та щиро розкаюється у вчиненому. (а.с. 79-81, 82-83, 107-108 матеріалів досудового розслідування) Дані покази [PERSON] підтвердив під час проведення слідчого експерименту 19 жовтня 2021 року, що зафіксовано на CD-R диску, наявного в матеріалах досудового розслідування. (а.с. 113) Як вбачається з Висновку експерта № 87/2018, при огляді [PERSON] лікарями Буської ЦРЛ, останньому діагностовано забої обличчя та голови зліва, злам 2-3 зубів зліва. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо 07.12.2018 року. (а.с. 16 м.д.р.) Згідно плану лікування пацієнта [PERSON] , [INFO] , який виданий 22.02.2016 року лікарем [PERSON] приватної клініки BURMED, вартість лікування, тимчасової реабілітації (вартість чотирьох імплантантів та протезної, лікувальної роботи) складає 80260,00 гривень. Як показав в судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] , під час означеного інциденту, завдав йому удари по обличчю, вибив зуби, на яких був поставлений місток. Підсумовуючи вище наведене, суд критично відноситься до тверджень представника відповідача про те, що не встановлено ні характеру, ні локалізації завданих ушкоджень і що удари завдавав саме відповідач, оскільки такі спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема письмовими поясненнями [PERSON] .. Посилання представника відповідача на те, що ушкодження позивачу завдане 07.12.2018 року, а довідка про попереднє лікування видана лише через три роки, що не тягне причинного зв`язку між вчиненими подіями, також критично приймається судом, оскільки слідство по даному факту тривало три роки, кримінальне провадження то закривалося постановою слідчого, то відновлювалося згідно рішення суду, тому нанесені відповідачем позивачу тілесні ушкодження у виді зламу 2-3 зубів потягли за собою пошкодження інших зубів, оскільки зламані зуби, на яких тримався місток. З матеріалів справи вбачається факт винуватості [PERSON] в нанесенні тілесних ушкоджень [PERSON] за обставин, вказаних у обвинувальному акті, описовій частині ухвали суду, причинний зв`язок між винними діями [PERSON] наслідками цих дій, факт заподіяння тілесних ушкоджень, матеріальної та моральної шкоди потерпілому. Крім того відповідач ознайомлювався з матеріалами справи та обвинувальним актом, де встановлено які тілесні ушкодження отримав позивач внаслідок дій відповідача, відповідач не бажав щоб дані докази були досліджені в судовому засіданні, отже погодився з тими доказами, які були зібрані досудовим слідством, тому кримінальне провадження закрите судом та відповідача звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Однак звільнення відповідача [PERSON] від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою обставиною та не спростовує вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1. ст. 125 КК України. Щодо посилань представника відповідача на те, що план лікування не є належним доказом понесення витрат позивачем на лікування зубів, суд зазначає, що позивачем поданий План лікування пацієнта [PERSON] , [INFO] , який виданий 22.02.2022 року лікарем [PERSON] приватної клініки BURMED, вартість лікування, тимчасової реабілітації (вартість чотирьох імплантантів та протезної, лікувальної роботи) складає 80260,00 гривень. Це попередня вартість лікування, яку визначено позивачу при огляді його лікарем, однак лікування не проводилося через брак коштів у позивача. Згідно показань [PERSON] , для початку лікування необхідна попередня оплата імплантантів, поставка яких під замовлення проводиться після попередньої оплати, і протезної роботи, таких коштів у нього немає. Дана обставина учасниками розгляду не спростована. Також відповідачем інших доказів, які б спростовували вартість протезування та лікування, не подав. Клопотання про проведення експертизи у справі останнім не подавалися. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок (ухвала) суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до даної статтіЦПК України, ухвала Буського Буського районного суду Львівської області від 27.01.2022 року у кримінальному провадженні №12018140170000423 від 10.12.2018 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, матеріали кримінального провадження, де встановлено факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , має преюдиційне значення щодо обставин, за яких заподіяні тілесні ушкодження потерпілому, та відносно особи, винної у їх заподіянні. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі. Згідно зі ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У роз`ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Майнова шкода, завдана неправомірними діями правам фізичної особи відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана також відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч.2 ст.1202 ЦК України стягнення додаткових витрат, передбачених ч.1 ст. 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Окрім цього, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи та ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що такий розмір моральної шкоди буде відповідати принципам розумності і справедливості. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до чинного законодавства, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідачем, станом на день винесення рішення, не подано суду жодних пояснень, клопотань, відзиву на позов, не надані суду докази відшкодування заподіяної позивачу шкоди. Позивачем наданий план лікування пацієнта від 22.02.2022 року, підстав для визнання якого неналежним доказом у суду немає. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Всього до стягнення підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. Оскільки в даній категорії справ, позивача звільнено від сплати судового збору, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, такі слід прокласти на відповідача.

Outcome: approved