Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

І. Короткий зміст вимог заяви [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , 1937 р.н. та [PERSON] , 1937 р.н. з 1976 року до дня смерті [PERSON] , а саме до [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками заявника, які померли. Після матері відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належав батьку заявника [PERSON] . Після смерті батька, мати, яка проживала разом з батьком до дня його смерті, до нотаріуса для оформлення спадщини не зверталася, але фактично її прийняла. Заявник, як спадкоємець першої черги, звернувся до державного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між батьком та матір`ю, про що нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2018. У подальшому, заявник звернувся до Бердичівського відділу ДРАЦС із заявою про поновлення актового запису про шлюб між батьками, які уклали шлюб у період з 1975-1976 у росії в селищі мис шмідта, магаданської області. Бердичівський відділ ДРАЦС надав відповідь, що неможливо поновити вказаний актовий запис у зв`язку з відсутністю повідомлення (довідки тощо) про відсутність актового запису про шлюб в російській федерації та додатково повідомив про те, що актовий запис про розірвання шлюбу відносно батьків заявника не виявлено. Окрім того, звертається увага, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, відділами ДРАЦС України не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії і білорусії в рамках Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної 22.01.1993, а також інших міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах. Вказане перешкоджає реалізації спадкових прав заявника у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту перебування у зареєстрованому шлюбі його батьків. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 20.03.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. 04.04.2023 на запит суду надійшли належним чином завірені копії спадкових справ №№ 80/2007, 144/2018, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 15.05.2023 клопотання заявника про заміну заінтересованої особи на належну задоволено. Замінено Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на належну [PERSON] . В судовому заявник та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити. Заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечила. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Згідно з п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п.10,18 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленням судом фактом. Так, Верховний Суд зазначає, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим шмидтовским рай (бюро) ЗАГС магаданської області (на російській мові), батьками [PERSON] , [INFO] записані: [PERSON] та [PERSON] . Довідкою Хажинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 11.11.2016 за №893 підтверджується, що [PERSON] , який помер а/з 21 від 04.12.2007 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] до дня смерті. На день смерті спадкодавця та на протязі шести місяців після його смерті за даною адресою зареєстровані і постійно проживали: дружина [PERSON] , 1937 р.н., онука [PERSON] 1998 р.н. Син [PERSON] , 1976 р.н., прибув 04.06.2008 з с. Чечелев, Кременчуцького району, Полтавської області. Довідкою Хажинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 11.11.2016 за №895 підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , а/з №303 від 06.03.2015, була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] до дня смерті. На день смерті спадкодавиці та протягом шести місяців після її смерті за даною адресою зареєстрований і постійно проживав: син [PERSON] , 1976 р.н. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заявник є її двоюрідним братом. Повідомила, що померлий [PERSON] був її рідним дядьком. Він приїжджав з магаданської області з дружиною [PERSON] . Останні 10 років вони проживали в с. Хажин. Відомо, що були чоловіком і дружиною. Свідок [PERSON] , троюрідний брат заявника, вказав, що померлий [PERSON] його двоюрідний дядько - батько заявника, а померла [PERSON] - матір заявника. Зі своїх 10 років їх пам`ятає. Йому відомо, що померлі батьки заявника були чоловіком та дружиною. Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 06.04.2018 за №745/02-31, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджували б родинні відносини між спадкодавицею та її чоловіком [PERSON] . З огляду на вищевикладене, враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, покази свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доводи її не спростовані, а у ході судового розгляду належними та допустими доказами доведено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, були чоловіком та дружиною. Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту родинних відносин, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved