Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Рішенням Іллічівського\~міського суду\~від 14.04.2023\~позов ДОЧІРНЬОГО\~ПІДПРИЄМСТВА «БАЗІС\~АВТО» до [PERSON] , Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: територіальний сервісний центр 5141 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення майна, скасування державної реєстрації та визнання права власності задоволено частково. Представник позивача ДП «БАЗІС АВТО» - адвокат Мартинчук В.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, згідно якої просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат позивача, а саме судового збору у розмірі 12213,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60\~200,00 грн. Заява обґрунтована тим, що при винесенні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Представник [PERSON] 02.05.2023 надав до суду письмові заперечення проти відшкодування судових витрат, просить суд у задоволенні заяви представника позивача відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що спір у цій справі виник із неправильних дій самого позивача, який намагається усунути наслідки власних неправильних дій за рахунок відповідача, тощо. Представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 04.05.2023 надав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, просить суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що заява є безпідставною, розмір витрат на послуги адвоката не деталізовано, не визначено види наданих послуг та не доведено, що вони надавались по вказаній справі, тощо. Розгляд заяви представника позивача ДП «БАЗІС АВТО» - адвоката Мартинчука В.В. про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі призначено до розгляду в судовому засіданні без виклику сторін. У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, керується наступним. Згідно ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі (а.с.17 т.1). Рішенням Іллічівського\~міського суду\~від 14.04.2023\~позов ДОЧІРНЬОГО\~ПІДПРИЄМСТВА «БАЗІС\~АВТО» до [PERSON] , Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: територіальний сервісний центр 5141 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення майна, скасування державної реєстрації та визнання права власності задоволено частково. Разом з тим, судом при ухваленні рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат. Як слідує зі змісту позову, позивачем у позові зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, а саме витрати зі сплати судового збору у розмірі 9943,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40\~200,00 грн., розрахунок якого наведений у самому позові на загальну суму 60143,00 грн. (а.с.15-16 т.1). До позову представник позивача надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 9943,00 грн. (а.с.1 т.1), ордер серії ОД №652493 від 13.09.2021 (а.с.73 т.1). У заяві про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником позивача до суду 24.04.2023, заявник просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат позивача, а саме судового збору у розмірі 12213,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60\~200,00 грн. та стягнути їх з [PERSON] та Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь позивача. До даної заяви заявник надав копії детального опису робіт (наданих послуг) та здійснення витрат позивача у зв`язку із розглядом справи на загальну суму 60200,00 грн., договору про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021, додаткової угоди №2 до Договору про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021, протоколу №01/22 ради партнерів адвокатського об`єднання від 25.01.2022, акту наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №18/08/21, платіжного доручення №1058 від 06.09.2021, платіжної інструкції №3172 від 15.11.2022. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Щодо процесуального строку подачі даної заяви суд керується наступним. Згідно із ч.3 ст.3\~ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положеннями статей 120, 122, 123, 124 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом невизначені, встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. З огляду на те, що представник позивача заявляв про подання доказів на підтвердження судових витрат у позовній заяві та поясненні до дебатів від 11.04.2023, строк на подання доказів на підтвердження судових витрат спливає 19.04.2023. Заява про ухвалення додаткового рішення з доказами на підтвердження судових витрат у справі направлена представником позивача на адресусуду з відділення Укрпошти 19.04.2023. Отже, строк для подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, позивачем не пропущено. Щодо суті заяви про розподіл судових витрат, суд керується наступним. Згідно ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, представник позивача просив суд (а.с.2-17 т.1): - зобов`язати [PERSON] повернути на користь ДП «Базіс Авто» автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; - скасувати державну реєстрацію на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] ; - визнати право власності на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за ДП «Базіс Авто»; - стягнути з [PERSON] судові витрати; - встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким, після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для державної реєстрації права власності на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за ДП «Базіс Авто». В ході розгляду справи, представник ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «БАЗІС АВТО» 13.12.2021 звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог (а.с.134-135 т.1), згідно якої просить суд: - скасувати державну реєстрацію на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] ; - визнати право власності на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за ДП «Базіс Авто»; - стягнути з [PERSON] судові витрати; - встановити порядок виконання рішення суду, з згідно з яким, після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для держаної реєстрації права власності на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за ДП «Базіс Авто». Рішенням Іллічівського\~міського суду\~від 14.04.2023\~позов ДОЧІРНЬОГО\~ПІДПРИЄМСТВА «БАЗІС\~АВТО» до [PERSON] , Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: територіальний сервісний центр 5141 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення майна, скасування державної реєстрації та визнання права власності задоволено частково, згідно якого: - скасовано державну реєстрацію на автомобіль марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - знято арешт з автомобіля марки Hyndai, модель і-30, рік випуску 2019, тип ТЗ: загальний легковий хечбек В, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , накладений постановою ВДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області ВП №61184067, вих. №28/7131 від 07.02.2020, вхід №196 від 04.03.2020; - в задоволенні решти вимог відмовлено. Отже, у відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів - [PERSON] та Акціонерне товариства «Укрсиббанк» пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1816 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі, суд керується наступним. Згідно п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частина 2 ст.137\~ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Так, Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п.4 ч.1 ст.1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч.1 ст.1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону ч.1 ст.1«Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження цих обставин суду, крім договору про надання правничої допомоги, також повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано до суду засвідчені належним чином копії: детального опису робіт (наданих послуг) та здійснення витрат позивача у зв`язку із розглядом справи на загальну суму 60200,00 грн., договору про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021, додаткової угоди №2 до Договору про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021, протоколу №01/22 ради партнерів адвокатського об`єднання від 25.01.2022, акту наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №18/08/21, платіжного доручення №1058 від 06.09.2021, платіжної інструкції №3172 від 15.11.2022. Разом з тим, вказаним розрахунком не вказано загальний час, витрачений адвокатом, що є підставою для відмови в задоволенні заяви в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved