Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

21 березня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з нею. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, а вона не має змоги працювати, оскільки доглядає за дитиною. Інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вона не має. Неодноразово звертаючись до відповідача з проханням матеріально підтримувати доньку, сплачувати аліменти на утримання дитини, що результатів не дало, тому позивачка змушена звертатися до суду з приводу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дитину. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. 25.04.2023 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що він мешкає у сільській місцевості, де знайти офіційну роботу дуже важко, особливо в період воєнного стану. Не дивлячись на це, не маючи постійного місця роботу, він повністю виконував покладений на нього законом обов`язок як батька по матеріальному забезпеченню доньки, придбавав для дитини одяг, іграшки, продукти харчування, ліки, тобто все, що потрібно дитині в такому віці. Звертає увагу на те, що після припинення шлюбних відносин позивач навмисно створила перешкоди для здійснення ним належного матеріального забезпечення дитини, безпричинно відмовляє йому бачитися та спілкуватися з дитиною, чим порушує його права, передбачені ст.153 СК України. Зважаючи на добровільну сплату аліментів, вважає, що між ним та позивачкою відсутній спір з цього приводу. За відсутності постійного місця роботи та офіційного працевлаштування, визначення суми його доходу, із якого буде обчислюватися розмір аліментів, неможливе. Тому вважає, що правильним і законним буде стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. В 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі 2272 грн., 50% становить 1136 грн. Виходячи з його майнового стану, відповідач погоджується на сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій формі у розмірі 1500 грн. 02.05.2023 року позивачкою надана відповідь на відзив, в якій не погодилася з доводами відповідача та зазначила, що відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості отримання прибутку у сільській місцевості, оскільки відомостей про звернення до Державного центру зайнятості, який би надав інформацію про відсутність місць для працевлаштування не надав, крім того, відповідач має в користуванні автомобіль ВАЗ-21099, д/н [NUMBER] , а відтак може працювати і у більш віддалених місцях. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, і наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він не має постійного доходу, не працевлаштований. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.\~51\~Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). На час розгляду справи дитина мешкає разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні, домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~з ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.1-3\~ст.183\~СК України\~частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід він не має, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дитини, та не порушить прав сторін. \~ \~ \~ \~Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved