Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач Заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради у лютому 2022 року звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідачів, у якій просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора індексний номер: 51347873 від 26.02.2020 та проведену на його підставі державну реєстрацію іншого речового права (майнових прав) за [PERSON] на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - Причал», загальною площею 4013,8 кв.м., координати початку споруди - 50.5018110,30.5207632, проміжні координати споруди - 50.5019408,30.5186043; 50.5038716,30.5163499; 50.5046819,30.5158916, координати кінця споруди - 50.5056553,30.5152301 по [ADDRESS] (номер запису про інше речове право: 35686854 (спеціальний розділ). Також позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 14.12.2020 на вказану гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал», укладений між [PERSON] та ТОВ «Українське бюро річкових портів», скасувавши рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора індексний номер: 56622858 від 15.02.2021 та проведену на його підставі державну реєстрацію права власності за ТОВ «Українське бюро річкових портів» (код ЄДРПОУ 43180930) на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - Причал», припинивши право власності ТОВ «Українське бюро річкових портів». У підтвердження своїх вимог позивач зазначив, що Київською міською прокуратурою у ході досудового слідства у кримінальному провадженні та під час виконання повноважень, визначених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено факт незаконної реєстрації за третіми особами права власності на гідротехнічну споруду - «Берегоукріплення багатофункціональне - Причал», загальною площею 4 013,80 кв.м., яка розташована на Оболонській набережній за адресою: [ADDRESS] . Зокрема, у червні 2018 року [PERSON] , як представник [PERSON] , звернувся до Головного управління Національної поліції у місті Києві із заявою про знахідку на речі у вигляді майнових прав на 16 гідротехнічних споруд, тобто на «Берегоукріплення багатофункціональне - причал». Листом слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві від 18.12.2018 [PERSON] визначено зберігачем вказаної знахідки та передано йому майнові права, у тому числі на вказаний об`єкт. На підставі зазначеного листа слідчого в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] 21.02.2020 зареєстровано на праві зберігання майнові права на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» загальною площею 4013,8 кв.м.; координати початку споруди - 50.5018110,30.5207632, проміжні координати споруди - 50.5019408,30.5186043; 50.5038716,30.5163499; 50.5046819,30.5158916, координати кінця споруди - 50.5056553,30.5152301, що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про інше речове право 35686854 від 21.02.2020). У подальшому між відповідачами [PERSON] та ТОВ «Українське бюро річкових портів» 14.12.2020 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на вказану гідротехнічну споруду. На підставі зазначеного 10.02.2021 здійснено державну реєстрацію права власності на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» за відповідачем ТОВ «Українське бюро річкових портів». Позивач наголошує, що проведена за відповідачами державна реєстрація прав на вказану гідроспоруду є незаконною, здійсненою з метою, що суперечить інтересам територіальної громади міста Києва, оскільки зазначена гідротехнічна споруда є нерухомим майном, а відтак не може бути знахідкою, оскільки її неможливо вільно переміщувати у просторі. Крім того, спірний об`єкт фактично розміщено в межах сформованої земельної ділянки, яка належить територіальній громаді міста Києва. Зазначена земельна ділянка у власність чи користування відповідачам не надавалась. У той же час, 26.02.2020 [PERSON] безпідставно зареєстровано за собою речове право - майнові права на спірну гідротехнічну споруду на праві зберігання. У подальшому, 14.12.2020 при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав на вказану гідротехнічну споруду відповідач [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження майновими правами на спірну гідротехнічну споруду, оскільки ніколи не був та не міг бути її законним власником. Позивач стверджує, що спірна гідротехнічна споруда є безхазяйним нерухомим майном, у зв`язку з чим єдиним суб`єктом, який може набути у власність таке майно, є Київська міська рада. За вказаним позовом ухвалою суду від 14.07.2022 відкрито провадження по справі. У судовому засіданні представник Київської міської прокуратури позовні вимоги підтримав та наполягав на їхньому задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність вчинених ним дій щодо реєстрації майнових прав на гідротехнічні споруди, а також на необґрунтованість та недоведеність відомостей, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Українське бюро річкових портів» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив, в якому у задоволенні позовних вимог також просив відмовити у зв`язку з їхньою безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 червня 2018 року відповідач [PERSON] , як представник [PERSON] , звернувся до Головного управління Національної поліції у місті Києві із заявою про знахідку на речі у вигляді майнових прав на 16 гідротехнічних споруд, зокрема, на «Берегоукріплення багатофункціональне - причал», що розташоване поруч з проспектом Героїв Сталінграда, 10-Г та 12-Д у м. Києві. Листом слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві Момот О.О. від 18.12.2018 [PERSON] визначено зберігачем вказаної знахідки та передано йому майнові права, у тому числі на вказаний об`єкт. На підставі зазначеного листа слідчого у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (Державний реєстр) за [PERSON] 21.02.2020 зареєстровано на праві зберігання майнові права на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» загальною площею 4013,8 кв.м.; координати початку споруди - 50.5018110,30.5207632, проміжні координати споруди - 50.5019408,30.5186043; 50.5038716,30.5163499; 50.5046819,30.5158916, координати кінця споруди - 50.5056553,30.5152301, що розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про інше речове право 35686854 від 21.02.2020). У подальшому між [PERSON] та ТОВ «Українське бюро річкових портів» 14.12.2020 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на вказану гідротехнічну споруду, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 6860. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу майнових прав, свідоцтва про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації від 28.12.2020 серія, номер СП-9-105-4-23 6-20 та довідки про її включення до бази даних гідротехнічних споруд від 28.12.2020 серія, номер СР-9-105-4-122-20, виданих Регістром судноплавства України, за ТОВ «Українське бюро річкових портів» 10.02.2021 здійснено державну реєстрацію права власності на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал», загальною площею 4013,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2291318680000, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Сальваровської Н.І. від 15.02.2021 № 56622858). Також, на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 14.12.2020 до спеціального розділу Державного реєстру «Державна реєстрація іншого речового права» 10.02.2021 внесено відомості про перехід майнових прав на гідротехнічну споруду до ТОВ «Українське бюро річкових портів» (рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Сальваровської Н.І. від 15.02.2021 № 56622858). На думку суду, здійснена відповідачами реєстрація майнових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - гідротехнічну споруду, як на знайдений об`єкт нерухомості, а також укладення щодо цього об`єкту договору купівлі-продажу суперечить вимогам чинного законодавства та порушує інтереси держави, оскільки відповідачі зареєстрували за собою речові права на безхазяйне нерухоме майно - гідротехнічну споруду, право власності на яке в силу закону може бути набуто лише органом місцевого самоврядування - Київською міською радою, та не може бути набутим іншими особами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] спірний об`єкт нерухомості першочергово зареєстровано, як знахідка (загублена річ). Поряд з цим, законодавець чітко визначає порядок вчинення дій щодо нерухомого майна, яке не має власника. Так, згідно з ДБН В.2.4-3: 2010, п. 1.3 Положення про організацію та порядок здійснення технічного нагляду за гідротехнічними спорудами воднотранспортного комплексу, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 16.01.2014 № 21, гідротехнічна споруда - споруда, що підпадає під вплив водного середовища, призначена для використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту від шкідливого впливу вод. У Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, визначено, що споруди це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Пунктом 8.1 Положення визначено, що інформаційною основою бази даних гідротехнічних споруд є акти оглядів гідротехнічних споруд, технічна документація ГТС і облікові картки гідротехнічних споруд. У облікову картку гідротехнічної споруди вносяться, у тому числі дані щодо року побудови, генерального підрядника, генерального проектанта, розміри гідроспоруди (довжина, ширина, проектна глибина, навігаційна глибина) тощо. Статтею 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Зазначена гідротехнічна споруда, право щодо якої зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в розумінні ст. 181 ЦК України є нерухомим майном, оскільки споруда за своїми фізичними властивостями нерозривно пов`язана із земельною ділянкою, на якій розташована, та її неможливо вільно переміщувати у просторі. У свою чергу, відповідно до ст. 335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Зі змісту інформацій Департаменту комунальної власності міста Києва від 23.10.2021, 26.10.2021 та Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 25.10.2021 власник зазначеної гідротехнічної споруди невідомий/відсутній. Згідно зі ст. 337 ЦК України, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі. Особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов`язків особи, яка знайшла загублену річ. Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування. Особа, яка знайшла загублену річ, має право зберігати її у себе або здати на зберігання Національній поліції, або органові місцевого самоврядування, або передати знахідку особі, яку вони вказали. Стаття 338 ЦК України надає можливість набути право власності на загублену річ за умови, що після спливу шести місяців з моменту заявлення про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування у двох випадках: якщо не буде встановлено власника або іншої особи, яка має право вимагати повернення загубленої речі; якщо власник або інша особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, не заявить про своє право на річ особі, яка її знайшла, Національній поліції або органові місцевого самоврядування. За таких обставин, зі змісту вказаних норм закону вбачається, що визначальною ознакою речі, яка загублена та знайдена, є те, що таку річ можливо вільно переміщувати у просторі, тобто ця ознака притаманна виключно рухомій речі (ст. 181 ЦК України). У зв`язку з цим, вчинення реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомості - гідротехнічної споруди «Берегоукріплення багатофункціональне - причал», та вчинення угод щодо цієї речі, як на нерухомість, суперечить вимогам закону, оскільки до даних правовідносин неможливо застосувати положення ст. 337, 338 ЦК України. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Суд убачає необхідним вказати, що безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених ст. 336, 338, 341 і 343 ЦК України. Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного звіту по встановленню в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельних ділянок та гідротехнічних споруд, що розташовані на території міста Києва та Київської області, виготовленого ФОП [PERSON] , та виходячи з координат розміщення гідротехнічної споруди, (координати початку споруди - 50.5018110,30.5207632, проміжні координати споруди - 50.5019408,30.5186043; 50.5038716,30.5163499; 50.5046819,30.5158916, координати кінця споруди - 50.5056553,30.5152301), зареєстрованих за [PERSON] та ТОВ «Українське бюро річкових портів» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, спірний об`єкт фактично розташовано на земельній ділянці площею 0,412 га за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно з зазначеним технічним звітом, об`єкт фактично розміщено в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:78:215:0006 площею 20,2109 га, яка належить територіальній громаді міста Києва. Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 02.11.2021, зазначена земельна ділянка у власність чи користування не надавалась. Стаття 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України передбачають можливість отримання у користування комунальних земель у разі розміщення на ній нерухомого майна особи. За змістом ст. 124 ЗК України, повноваження з надання земельних ділянок у користування належить Київській міській раді. Незаконні реєстрації права власності, а також іншого речового права (майнових прав) на спірну гідротехнічну за ТОВ «Українське бюро річкових портів» (право власності; майнові права) та [PERSON] (майнові права) позбавляють Київську міську раду права відповідно до вимог ст. 335 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, звернутись із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та набути спірне безхазяйне нерухоме майно у комунальну власність в судовому порядку. Наявність зареєстрованого за ТОВ «Українське бюро річкових портів» права власності на гідротехнічну споруду в силу приписів ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України створюють можливість отримання у користування комунальних земель, на якій така споруда розташована, що суперечить порядку, передбаченому ст. 134, 135 ЗК України. При цьому, реєстрація за товариством права власності на спірну гідроспоруду позбавляє орган місцевого самоврядування розпоряджатися земельною ділянкою, на якій розташована така споруда, що у свою чергу порушує інтереси територіальної громади міста, як власника землі, а відтак і державних інтересів. Положеннями ст. 335 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 визначено монопольне право органу місцевого самоврядування (в даному випадку - Київської міської ради), як єдиного суб`єкта, який уповноважений на вчинення дій щодо звернення із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також єдиного суб`єкта, який має право в порядку передбаченому процесуальним законодавством набути у власність таке майно. Будь-які інші суб`єкти цивільних правовідносин не наділені таким правами. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Крім того, відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (Порядок) визначено, що інші терміни у цьому Порядку вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до нього. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заявником, зокрема, є орган місцевого самоврядування у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до п. 83 Порядку, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта Державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку. Крім того, згідно п. 85 Порядку, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості. Датою та часом взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вважаються дата та час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (п. 86 Порядку). У порушення вимог п. 85, 86 Порядку, рішення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна не приймалось та відповідні відомості до спеціального розділу Державного реєстру прав не вносились. У той же час, 26.02.2020 [PERSON] безпідставно зареєстровано за собою речове право - майнові права на спірну гідротехнічну споруду на праві зберігання, у зв`язку з чим [PERSON] не є належним заявником щодо реєстрації безхазяйного нерухомого майна, а лист слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві Момот О.О. від 18.12.2018 не є достатньою підставою для здійснення за ним відповідної реєстрації. Отже, державна реєстрація прав за [PERSON] , а відтак і наступні реєстрації та правочин, укладений між ним на ТОВ «Українське бюро річкових портів», не відповідають вимогам ст. 335 ЦК України, ст. 2, 3, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 2, 83, 85, 86 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Проте [PERSON] , укладаючи оспорюваний договір купівлі-продажу від 14.12.2020, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження майновими правами на спірну гідротехнічну споруду, а отже не мав права розпоряджатись нею, зокрема, шляхом укладення договору купівлі-продажу з ТОВ «Українське бюро річкових портів». Таким чином, договір купівлі-продажу майнових прав від 14.12.2020, укладений між відповідачами [PERSON] та ТОВ «Українське бюро річкових портів», необхідно визнати недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України, оскільки він суперечить вимогам ст. 203, 317, 319, 658 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відтак, з урахуванням положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд убачає необхідним припинити за ТОВ «Українське бюро річкових портів» майнові права та права власності на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - Причал», загальною площею 4013,8 кв.м., координати початку споруди - 50.5018110,30.5207632, проміжні координати споруди - 50.5019408,30.5186043; 50.5038716,30.5163499; 50.5046819,30.5158916, координати кінця споруди - 50.5056553,30.5152301 по [ADDRESS] . Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає необхідним стягнути на користь Київської міської прокуратури з кожного з відповідачів судовий збір у розмірі 4 962,00 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням про його оплату. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved