Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ДП «Українська геологічна компанія», в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.07.2022 до дня поновлення на роботі. Позовну заяву обґрунтував тим, що він працював на посаді заступника генерального директора у ДП «Українська геологічна компанія» з 16.03.2020. Наказом від 15.03.2022 № 32 його звільнили на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 позовні вимоги задовольнив. 12.07.2022 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про виконання рішення в частині поновлення на роботі. Відповідач листом від 13.07.2022 відмовився виконувати рішення. Наразі відповідач також ухиляється від виконання рішення, змушуючи позивача перебувати у вимушеному прогулі. Ухвалою від 13.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання га 13.04.2023 об 11 год. 00 хв.; установив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 13.04.2023 представник позивача - адвокат Федорков В.І. подав клопотання про відшкодування судових витрат. 13.04.2023 представник відповідача - адвокат Цимбал М.А. подала клопотання про відкладення судового засідання. 13.04.2023 суд задовольнив заяву представника відповідача та відклав розгляд справи на 12 год. 00 хв. 18.05.2023. 19.04.2023 представник відповідача - адвокат Капля О.М. подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки позивач останній звернувся до відповідача 12.07.2022 з листом про поновлення на роботі. Відповідач двічі - 27.07.2022 та 25.10.2022 пропонував позивачу переведення на інші посади, але останній від пропозицій відмовився. 28.04.2023 позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що він звертався до відповідача з листом-пропозицією виконати судове рішення та поновити його на попередній посаді, однак відповідач виконати рішення суду відмовився, оскільки пропонував інші посади. 18.05.2023 представник відповідача - адвокат - адвокат Цимбал М.А. подала клопотання про долучення доказів, а саме - копії наказу про поновлення на роботі. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 18.05.2023, суд задовольнив клопотання представника відповідача та долучив до справи копію наказу про поновлення позивача на роботі. Представник позивача - адвокат Федорков В.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Позивач також просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - адвокат Цимбал М.А. заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивача на підставі наказу від 19.04.2023 поновлено на посаді заступника генерального директора ДП «УГК» з 15.03.2022. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у справі № 753/3918/22 визнано незаконним та скасовано п. 1 наказу від 15.03.2022 № 32 ДП «Українська геологічна компанія» про звільнення [PERSON] , заступника генерального директора з 15.03.2022 у зв`язку зі зміною організаційної структури підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновлено [PERSON] на посаді заступника генерального директора ДП Українська геологічна компанія» з 15.03.2022; стягнуто з ДП «Українська геологічна компанія» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 112 277,76 грн (без утримання податку та інших обов`язкових платежів). Рішення суду набрало законної сили 05.12.2022. 12.07.2022 позивач звернувся до ДП «Українська геологічна компанія» з заявою про поновлення на роботі. Відповідач листом від 13.07.2022 № 8-247 щодо виконання рішення суду повідомив позивачу про відсутність посади генерального директора, відсутність функціональних обов`язків та фінансування за цією посадою. Відповідач листом від 27.07.2022 № 8-232 надав позивачу з урахуванням його кваліфікації пропозиції щодо наявних вакантних посад: головний спеціаліст ФЕС, провідний спеціаліст ФЕС, професійний спеціаліст комерційного відділу, спеціаліст комерційного відділу, заступник начальника ЦЛ, інженер підгот. виробництва 2 к, старший методист, лаборант, спектроскопіст 2 к. 28.07.2022 позивач звернувся до ДП «Українська геологічна компанія» з заявою про поновлення на роботі. Відповідач листом від 25.10.2022 № 8-374 надав позивачу пропозиції щодо наявних вакантних посад: начальник юридичного відділу, завідувач архіву, ст. інспектор архіву, секретар керівника, провідний інженер з охорони природного середовища (еколог), головний спеціаліст ФЕС, провідний спеціаліст ФЕС, спеціаліст комерційного відділу, начальник партії ЦГД, геофізик, інженер - електронік 2 кат., провідний гідрегеолог, буровий майстер свердл. 1 кат., заступник начальника ЦЛ, інженер підгот. виробництва 2 кат., страший методист, лаборант, спектроскопіст 2 кат., гідрогеолог, начальник Лівобережної партії, начальник партії нерудної сировини, провідний геолог, начальник загону масових пошуків, геофізик 1 кат., геофізик, начальник експедиції Східна ГЕ, начальник партії Східна ГЕ, начальник загону, провідний гідрогеолог, гідрогеолог 1 кат., провідний економіст, менеджер з продажу 2 кат., еколог 1 кат., еколог 2 кат. 4. 25.10.2022 позивач повідомив відповідача щодо розгляду запропонованих вакансій та зазначив, що цей перелік не містить його посади. Наказом від 19.04.2023 № 25/к/тр, прийнятого на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у справі № 753/3918/22, скасовано пункт. 1 наказу від 15.03.2022 № 32 про звільнення [PERSON] ; поновлено [PERSON] на посаді заступника генерального директора ДП «УГК» з 15.03.2022 з посадовим окладом згідно зі штатним розписом. Оскільки позивач поновлений на посаді заступника генерального директора ДП «Українська геологічна компанія» з 19.04.2023, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2022 по 18.04.2023. При розрахунку середнього заробітку суд керується ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» та п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), згідно з якими середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Умі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вона нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У січні позивачу нараховано заробітну плату у розмірі - 20 579,29 грн; у лютому - 23 529,76 грн. Середньоденна заробітна плата складає 1 336,64 грн. Кількість робочих днів за період з 12.07.2022 по 18.04.2022 становить 201 день, з яких: у липні 2022 року - 14 робочих днів, у серпні 2022 року - 23 робочі дні, у вересні 2022 року - 22 робочі дні, у жовтні 2022 року - 21 робочий день, у листопаді 2022 року - 22 робочі дні, у грудні 2022 року - 22 робочі дні, у січні 2023 року - 22 робочі дні, у лютому 2022 року - 20 робочих днів, у березні 2023 року - 23 робочі дні, у квітні - 12 робочих днів. Отже, за період з 12.07.2022 по 18.04.2022 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 268 664, 64 грн, які розраховані наступним чином: 1 336,64 грн (середньоденна заробітна плата) х 201 (робочі дні) = 268 664,64 грн. Суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 359/10023/16-ц, в якому визначено, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника яке середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховується без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 192,09 грн. Крім того, представник позивача - адвокат Федорков В.І. просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 300,00 грн. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру заявлених витрат, на правничу допомогу в розмірі 10 300,00 грн представник позивача - адвокат Федорков В.Ф. надав: - копію договору про надання правничої (адвокатської) допомоги від 06.12.2022; - копію додатка № 1 до договору про надання правничої (адвокатської) допомоги від 06.12.2022; - копію акта від 13.04.2023 про виконання умов договору від 06.12.2022 про надання правничої допомоги; - квитанцію до прибуткового касового ордера № 75 від 13.04.2023. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копії додатку № 1 до Договору про надання правничої (адвокатської) допомоги від 06.12.2022 визначено вид правової допомоги (послуги), кількість годин роботи, вартість години роботи, загальну вартість правової допомоги (гонорар), а саме: - усне консультування щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав клієнта, вартість однієї години роботи - 700,00 грн, кількість годин - 2 години, вартість наданих послуг - 1 400,00 грн; - ознайомлення з документами наданими клієнтом щодо можливостей, механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав, вивчення судової практики та правових позиції Верховного Суду, вартість однієї години роботи - 700,00 грн, кількість годин - 4 години, вартість наданих послуг - 2 800,00 грн; - підготовка позовної заяви, вартість однієї години роботи - 700,00 грн, кількість годин - 3 години, вартість наданих послуг - 2 100,00 грн; - підготовка та участь у судових засіданнях, вартість однієї години роботи - 2 000,00 грн, кількість годин - 2 години, вартість наданих послуг - 4 000,00 грн. Згідно з копією акта від 13.04.2023 про виконання умов договору від 06.12.2022 про надання правничої допомоги адвокат Федорков В.І. надав позивачу такі послуги: - усне консультування щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав клієнта, вартість однієї години роботи - 700,00 грн, кількість годин - 2 години, вартість наданих послуг - 1 400,00 грн; - ознайомлення з документами наданими клієнтом щодо можливостей, механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав, вивчення судової практики та правових позиції Верховного Суду, вартість однієї години роботи - 700,00 грн, кількість годин - 4 години, вартість наданих послуг - 2 800,00 грн; - підготовка позовної заяви, вартість однієї години роботи - 700,00 грн, кількість годин - 3 години, вартість наданих послуг - 2 100,00 грн; - підготовка та участь у судових засіданнях, вартість однієї години роботи - 2 000,00 грн, кількість годин - 2 години, вартість наданих послуг - 4 000,00 грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 75 від 123.04.2023 позивач здійснив оплату за договором про надання правничої (адвокатської) допомоги від 06.12.2022 у розмірі 10 300,00 грн. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд вважає, що представник позивача - адвокат Федорков В.І. документально підтвердив фактично понесені позивачем витрати у розмірі 10 300,00 грн. Разом із тим, у відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти відшкодування судових витрат з огляду на таке: - усне консультування щодо можливостей, механізмів і процедур не є необхідним для процесу подачі позовної заяви та розгляду справи в суді; - справи про стягнення сум середнього заробітку не відносяться до категорії складних справ, тому заявлений розмір витрат неспівмірний з наданими послугами та складністю справи; - до клопотання про відшкодування судових витрат не долучено доказів щодо обґрунтованості вартості наданих послуг. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача - адвокат Цимбал М.А. зазначила, що заявлений розмір витрат не є співмірним зі складністю цієї справи, тому просила зменшити розмір судових витрат до 5 000,00 грн. Суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved