Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач через свого представника адвоката Барчук А.В. звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому просить припинити (зняти) обтяження з майна квартири [ADDRESS] , накладене на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дзержинського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.02.2005року, серія АК № 978538, знято з оригіналу: серія АА № 052225, реєстраційний номер обтяження 174089. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком позивача у справі - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер.Після його смерті приватним нотаріусом ХМНО Алексеевою Л.В. була заведена спадкова справа № 70226352 (номер у спадковому реєстрі). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса про склад спадкоємців від 27 лютого 2023 року єдиним спадкоємцем за законом є позивач у справі, [PERSON] . Квартира [ADDRESS] входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Під час оформлення спадкових справ після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1740893. У якості підстави такого обтяження зазначено повідомлення від 25.02.2005, винесене ВДВС Дзержинського району м. Харкова держ. виконавець Кунєва М.І. Відповідно до відповіді КП «ХМ БТІ», у матеріалах інвентаризаційної справи у паперовому вигляді міститься постанова відділу державної виконавчої служби Дзержинського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.02.2005 року, серія АК № 978538, знято з оригіналу: серія АА № 052225, згідно якої у рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (виконавчий лист Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2003 року) було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Наявність відповідного обтяження обмежує право позивача на подальше оформлення спадкових справ.З метою з`ясування підстав накладення обтяження та його подальшого зняття представник позивача звернувся до третьої особи у справі - Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - правонаступник Державної виконавчої служби у Дзержинському районі міста Харкова.Згідно із відповіддю від 21 березня 2023 року, відповідно до даних Спецрозділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, інформація щодо боржника [PERSON] відсутня. Роз`яснено право на зняття арешту за рішенням суду. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою\~Дзержинського\~районного суду м. Харкова від 28.04.2023 відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила ухвали ти рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі заяви відповідача про визнання позову. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду 15.05.2023 від відповідача надійшла заява про визнання позову. Відповідно до заяви позивачем зазначено, що у 2005 році на майно [PERSON] накладено арешт у рамках виконавчого провадження про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки- [PERSON] . Аліменти стягувались на неповнолітню дитину, утримання аліментів було припинене у 2015 році після досягнення дитиною 18 років. Чому арешт не скасований після завершення виконавчого провадження, позивачу не відомо. [INFO] [PERSON] помер. Також відповідачем у заяві зазначено, що вона підтверджує свою обізнаність щодо наслідків процесуальної дії про визнання позову. Відмічає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Просила провести розгляд справи за їх відсутністю. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 324496582 від 04.03.2023 квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , обтяжена арештом, за реєстраційним номером 1740793, на підставі повідомлення 2447/п, 25.02.2005, ВДВС Дзержинського району м.Харкова, державний виконавець Кунєва М.І. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 січня 2023 року. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвою Л.В. була зареєстрована спадкова справа № 8/2023 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі № 70226352), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71374033 від 06.02.2023. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 травня 1997 року позивач є донькою [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвої Л.В. від 27.02.2023 за № 50/01-16, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , 1967 р.н., який помер [INFO] . Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до Довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна за № 1126903, наданої КП «ХМБТІ» ХМР, за запитом №\~37/02-14 від 06.02.2023 приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Алексєєвої Л.В., квартира [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.04.1999, обтяжена арештом майна боржника та забороною на його відчуження на підставі постанови державного виконавця ВДВС Дзержинського району м.Харкова Кунєвої М.І. Згідно із листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (правонаступник Державної виконавчої служби у Дзержинському районі міста Харкова), від 21 березня 2023 року, зазначено, що до автоматизованої системи виконавчого провадження вносилися провадження, які станом на 05 січня 2017 року не були завершені. Інші провадження, які станом на 05 січня 2017 року були завершені, зберігаються у спеціальному розділі, який є лише архівною складовою. Згідно із даними Спецрозділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, інформація щодо боржника [PERSON] відсутня. Відповідно до ст.41\~Конституції\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.\~Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що наявність накладеного арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , порушує права спадкоємця нерухомого майна [PERSON] , щодо оформлення права на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку про\~задоволення позовних вимог позивача про скасування обтяження нерухомого майна у вигляді арешту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved