Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. [INFO] помер батько позивача (чоловік [PERSON] ) - [PERSON] [PERSON] проживав, був зареєстрований з дружиною - [PERSON] до дня її смерті. [PERSON] заповів все своє майно позивачці. Державний нотаріус Рава - Руської ДНК завів спадкову справу № 83/2019, проте відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Просила визнати за [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 24.11.1999 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ): - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/3 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.)) та 1/3 частину господарських будівель і споруд (веранда та сарай), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/3 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.)) та 1/3 частину господарських будівель і споруд (веранда та сарай), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій дружині [PERSON] , котра померла [INFO] , яку фактично [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , проте своїх спадкових прав не оформив. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності представника. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були одружені. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [PERSON] у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Довідка № 99 від 17.04.2019 року підтверджує те, що станом на 30.06.1990 р. головою двору в [ADDRESS] був [PERSON] , а членами двору: [PERSON] та [PERSON] . Довідка № 37 підтверджує, що станом на 15.04.1991р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . З копії заповіту від 11.12.2015 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів позивачу. [INFO] помер батько позивача (чоловік [PERSON] ) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Довідка № 1413 від 04.04.2023 року, видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ», підтверджує, що реєстрація на житловий будинок за адресою [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не проводилась. Із довідки № 87, виданої Рава-Руською міською радою, вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває. Із довідки № 38, виданої Рава-Руською міською радою, вбачається, що малолітні та неповнолітні в житловому будинку по [ADDRESS] не проживають та не зареєстровані. Житловий будинок господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] , побудований в 1920 р., загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.), що підтверджується технічним паспортом. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2023 року вбачається, що Державний нотаріус Рава-Руської ДНК завів спадкову справу № 83/2019, проте відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. З копії спадкової справи № 83/2019 вбачається, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подана [PERSON] . Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність"\~щодо спільної\~сумісної власності\~поширюються на\~правовідносини,\~ які\~виникли після\~введення в\~дію цього\~ Закону\~(з\~15\~квітня 1991\~року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою по [ADDRESS] . Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 86 від 03.04.2019 року, виданої Дев`ятирською сільською радою, з якої вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із [PERSON] до дня її смерті та вів з нею спільне господарство та копію заповіту від 11.12.2015 року, з якого вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів позивачу. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2023 року вбачається, що Державний нотаріус Рава-Руської ДНК завів спадкову справу № 83/2019, проте відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Таким чином встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2018 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved