Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у жовтні 2020 року померла тітка позивача [PERSON] , [INFO] , яка проживала і була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , загальною площею 31,8 кв.м, яка належала їй на праві приватної власності. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Любарським Є.В., за реєстровим №3-1290, яким на випадок своєї смерті, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на, що за законом вона матиме право заповіла позивачу своїй племінниці [PERSON] , 1969 року народження. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, 01.10.2021 подала до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Табакера Е.Ю. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , однак 01.10.2021 нотаріус видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем не підтверджено юридичного факту родинних відносин тітка-племінниця між [PERSON] та позивачем - [PERSON] . Крім цього, нотаріус зазначала, що оскільки позивач не прожила до дня смерті із спадкодавцем, і у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, відтак позивач, пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому рекомендувала звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичного факту родинних відносин. У зв`язку з наведеним позивач звернулася із позовом до Личаківського районного суду м.Львова, рішенням якого від 03.05.2022 у справі №463/11341/21 позивачу визначено додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] терміном в один місяць з часу набрання судовим рішенням законної сили. Крім цього, рішенням суду від 12.07.2022 у справі №462/2125/22 встановлено юридичний факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] являється двоюрідною племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Отримавши вищезазначені рішення позивач подала їх нотаріусу, однак повторно отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки рішенням суду встановлено, що позивач є двоюрідною племінницею померлої, а в заповіті зазначено «заповідаю племінниці», а не двоюрідній племінниці, відтак існують розбіжності. З урахуванням наведеного, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців як за заповітом, так і за законом після смерті [PERSON] немає, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно. Ухвалою від 26.12.2022 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 26.01.2023, яке у зв`язку з неявкою представника відповідача відкладено на 16.03.2023. Ухвалою підготовчого засідання від 16.03.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.04.2023, яке у зв`язку з неявкою представника відповідача було відкладено на 29.05.2023. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, разом з тим остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення зочного рішення у справі не заперечила. Представник відповідача на розгляд справи не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував. Враховуючи те, що позивач та його представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Табакера Е.Ю. розгляд справи просила проводити без її участі, у вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] у віці 84 роки померла [PERSON] , [INFO] . 26.09.2002 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , 1969 року народження. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] на підставі заповіту та на підставі її заяви нотаріусом заведено спадкову справу №15/2021. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 03.05.2022 у справі №463/11341/21 позивачу визначено додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] терміном в один місяць з часу набрання судовим рішенням законної сили. Крім цього, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2022 у справі №462/2125/22 встановлено юридичний факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] являється двоюрідною племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, постановою Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Табакери Е.Ю. вих №38/02-31 від 09.11.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована у цій квартирі, оскільки рішенням суду встановлено, що позивач є двоюрідною племінницею померлої, а в заповіті зазначено «заповідаю племінниці», а не двоюрідній племінниці, відтак існують розбіжності. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). З матеріалів справи вбачається, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 31,8 кв.м, підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 27.08.1997. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування після смерті її тітки [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved