Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 20.12.2003року він придбав у власність магазин, розташований по [ADDRESS] . Договір, укладений між ним та Маринівським ССТ було підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу,зареєстровано в реєстрі за №311. Між сторонами - [PERSON] та Маринівським ССТ - було досягнуто всіх умов договору, передано обумовлену суму коштів та укладено договір купівлі-продажу. В поточному році позивач вирішив продати вказане майно , звернувся до нотаріальної контори ,однак, виявилося, що в договорі купівлі-продажу його анкетні дані зазначено згідно паспорту,що він отримав в 1996році - [PERSON] . В 2014році,з метою усунення помилки в перекладі його по батькові, позивач змінив паспорт, та йому було виданопаспорт на ім"я [PERSON] . Враховуючи розбіжності в його анкетних даних, а саме в частині по батькові, позивач не може розпорядитися вказаним майном, а тому просить встановити факт укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення з [PERSON] ( замість [PERSON] ) та визнати за ним право власності на вказане в договорі нерухоме майно. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в письмовій заяві представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач в судове засідання пердставника не надіслав, надали на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 20.12.2003року між Маринівським сільським споживчим товариством в особі тимчасово виконуючого обов"язки голови правління Шевченка О.А. та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу 12/100 ідеальних часток магазину, що знаходиться в [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовано один цілий камінний магазин, загальною площею -477,4 кв.м., зазначений на плані літерою А1. Ці 12/100 часток магазину належить продавцю Маринівському сільському споживчому товариству на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкоком Маринівської сільської ради 27 листопада 2003р. та зареєстровано в БТІ м.Вознесенська 27.11.2003р., номер запису 1 в книзі1, реєстраціний № 3650923. Вказаний договір підписаний сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Лацановською С.М.,зареєстровано в реєстрі за №311. Тобто, сторони домовились укласти договір в певній формі та досягли згоди щодо усіх істотних умов такого договору. Відповідно до копії свідоцтва про народження , дані позивача російською мовою зазначено як [PERSON] . Відповідно до довідки Доманівського сектору ДМС України в Миколаївській обалсті від 12.05.2023року, №145, встановлено, що 04.12.1998року на підставі свідоцтва про народження було видано паспорт серії [NUMBER] від 04.12.1998року на ім"я [PERSON] . Відповідно до заяви про видачу паспорта громадянина України написання по батькові змінювалося з [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія паспорту [NUMBER] , виданого 09 липня 1996р.,з якої вбачається, що паспорт видано на ім"я [PERSON] . Згідно копії паспорту серії [NUMBER] виданого 04.12.1998року, паспорт видано на ім"я [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію та довідки №14 від 05.01.2022року,що видані виконкомом -4 Доманівської селищної ради на території Маринівського старостинського округу інших осіб з прізвищем ,ім"ям та по батькові [PERSON] , не зареєстровано та не проживає. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, або законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині встановлення факту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, саме з [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки позивачем доведено факт зміни його даних по батькові внаслідок помилки при виписці паспорту в 1996 році. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 344 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом; право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. На підставі досліджених судом письмових доказів, судом встановлено, що між Маринівським ССТ та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 12/100 часток магазину, розташованого в [ADDRESS] . Сторони виконали всі умови договору - покупцем сплачено повну вартість 12/100 часток нежитлової будівлі, продавцем передано об`єкт нерухомості покупцю після отримання коштів.. Частиною 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не встановлена. Зі змісту ст. 81 ЦПК України, слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено факт добросовісного набуття ним права власності, а тому є всі підстави для задоволення позову в частині визнання за ним права власності на об`єкт нерухомості. Крім того, відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Outcome: approved