Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

У листопаді 2022 року Навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за контрактом на навчання № 85/21 від 31.08.2021 в загальній сумі 33966,78 грн., з яких 24620,00 грн. основний борг, 5634,22 грн. пеня, 3248,20 грн. інфляційні втрати; 464,36 грн. 3% річних. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» та відповідачкою було укладено контракт № 85/21 на навчання від 31 серпня 2021 року. Відповідно до п. 3.3. контракту батьки вносять оплату на поточний рахунок закладу освіти щомісяця у сумі 3700,00 грн. З березня 2022 року за власною ініціативою позивача, враховуючи запровадження на всій території України воєнного стану, вартість освітніх послуг за контрактом була знижена та становила 3000,00 грн. У випадку неможливості продовжувати навчання у закладі освіти з березня 2022 року кожен з батьків мав право висловити своє небажання продовжувати отримувати послуги шляхом письмового повідомлення керівника Закладу освіти, однак відповідач не звертався до позивача із відповідною заявою, допоки учень не був переведений до 6 класу. Позивач належним чином надавав освітні послуги та здійснював виховання учнів, як передбачено контрактом, відповідно до вимог чинного законодавства та умов воєнного стану. З 14 березня 2022 року, під час дії воєнного стану, навчання в закладі освіти відновилося та проводилося із застосуванням технологій дистанційного навчання. Учень мав можливість користуватися послугами впродовж усього періоду навчання та був переведений до наступного класу. Відповідач порушив свої зобов`язання за контрактом, оплативши навчання учня частково (до лютого 2022 року), а з березня 2022 року оплату за навчання не здійснював. Крім того, у відповідача наявна заборгованість за харчування учня та оплату групи продовженого дня за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачці була направлена претензія про сплату заборгованості за контрактом на навчання у НВК «Престиж» від 30.08.2022. Проте відповідачкою не було здійснено жодних дій для досудового врегулювання спору. Позивач виконав належним чином взяті на себе договором зобов`язання, надав обумовлені освітні послуги, тому відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також, 3% річних від простроченої суми. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 09.11.2022 відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.12.2022, 02.02.2023, 09.03.2023, 04.05.2023 та 16.05.2023 від представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача. 20.01.2023 від відповідачки надійшло повідомлення, в якому вона просила про відкласти розгляд справи. 17.04.2023 відповідачкою подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона вимушено перебуває за кордоном та не має можливості вiдвiдати суд у призначену дату. У судове засідання 31.05.2023 учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Відповідачка до суду не з`явилася, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило. Відповідачка повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 31 серпня 2021 року між Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» (виконавець; заклад освіти) та відповідачкою - [PERSON] (замовник; батьки) було укладено контракт № 85/21 на навчання, згідно з умовами якого виконавець освіти бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити платне навчання та виховання [PERSON] , зарахованої до 5 класу, форма навчання денна (п. 1.1). Згідно з пунктами 3.1 та 3.2 Контракту термін навчання становить 12 місяців, навчання розпочинається 01.09.2021 по 31.08.2022. Відповідно до пункту 3.3. Контракту за навчання батьки вносять оплату на поточний рахунок закладу освіти за півріччя у сумі 17760,00 грн., загальна сума оплати за навчальний рік становить 44400,00 грн. З березня 2022 року вартість освітніх послуг за контрактом була знижена на 20 % у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, що визначено наказом позивача від 01.03.2022 № 62. Крім того, наказом позивача від 14.03.2022 № 65 відновлено освітній процес в НВК «Престиж» при МАУП у дистанційній формі навчання здобувачів освіти 1-11 класів. Відповідно до п. 3.6 контракту вартість навчання за оплачений період не підлягає перегляду та зміні у тому випадку, коли дитина хворіє, не відвідує Заклад освіти під час осінніх, зимових чи весняних канікул, не відвідує Заклад освіти на час карантину у зв`язку з епідемією захворювання. Відсутність учня на заняттях з поважних чи неповажних причин не звільняє замовника від виконання зобов`язань встановлених розділом 3 цього Договору. Згідно з пунктом 3.10 контракту у випадку розірвання контракту в літній період, зобов`язано батьків сплатити в повному обсязі загальну суму за навчальний рік згідно з пунктом 3.3 цього Контракту. З метою досудового врегулювання спору відповідачці була направлена Претензія про сплату заборгованості за контрактом на навчання у НВК «Престиж» від 30.08.2022, в якій позивач просив сплатити борг у сумі 24620,00 грн. до 01.10.2022. Проте відповідачкою так і не було здійснено жодних дій з оплати наданих позивачем послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач вказує, що основний борг відповідача за контрактом становить 24620,00 грн.. з яких: вересень 2021 року: харчування - 910 грн., група продовженого дня - 1000 грн.; жовтень 2021 року: харчування - 970 грн, група продовженого дня - 1000 грн.; листопад 2021 року: харчування - 770 грн.; грудень 2021 року: харчування - 870 грн.; січень 2022 року: харчування - 600 грн.; лютий 2022 року: харчування - 500 грн.; березень 2022 року: навчання 3000 грн.; квітень 2022 року: навчання 3000 грн.; травень 2022 року: навчання 3000 грн.; червень 2022 року: навчання 3000 грн.; липень 2022 року: навчання 3000 грн.; серпень 2022 року: навчання 3000 грн. Водночас, за умовами контракту позивач надає освітні послуги, при цьому у договорі між сторонами не визначено, що послуги з харчування входять до вартості навчання, а доказів надання послуг з харчування позивачем не надано. Оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості за оплату навчання, у зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 18000,00 грн. (за період: березень 2022 року - липень 2022 року). Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 3.8 контракту у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний прострочений день. Оскільки відповідач прострочив виконання свого зобов`язання передбаченого договором, то вимога позивача про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат підлягає перерахунку у зв`язку з частковим задоволенням основної заборгованості. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3543,28 грн. - пені, 1654,96 грн. - інфляційних втрат та 258,41 грн. - 3 % річних. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 23456,65 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial