Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Повітрофлотський сервіс» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Повітрофлотський сервіс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 30489,69 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2018, споживає житлово-комунальні послуги, при цьому не повноцінно виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2023 було відкрито провадження за вказаною позовною заявою, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади», а також шляхом розміщення на сайті Дарницького районного суду м. Києва виклику особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно Розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 760 від 13.10.2021, об`єктам нерухомого майна - багатоквартирним житловим будинкам [ADDRESS] , І черга будівництва - присвоєно, зокрема, поштову адресу - [ADDRESS] . 30.06.2021 між ТОВ «Повітрофлотський сервіс» та [PERSON] укладено Договір № 151б/4/105 про компенсацію за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. У відповідності до вищевказаного договору, позивач здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи наявна копія Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2018 на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Статтею 322 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 10 Житлового кодексу України (далі по тексту - ЖК України) встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст. 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Так, ст. 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач не вносила плату за отримані житлово-комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 31.01.2022 по 31.12.2022, яка становить 30489,69 грн. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача протягом спірного періоду не надходило. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Долучений позивачем та перевірений судом розрахунок заборгованості, суд бере за основу, оскільки він складений у повній відповідності з чинним законодавством. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягує судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved