Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22.03.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, щоз літа 2021 року між сторонами стали виникати розбіжності в поглядах на життя, інтересах, на цьому грунті почали виникати сварки, що призвело до втрати почуття взаємоповаги та любові, тому шлюбні відносини з грудня 2021 року припинено. З того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Донька з літа 2021 року залишилась проживати з позивачем. Відповідачка не здійснює належний догляд за малолітньою дитиною, не відчуває відповідальності за долю дитини, не проявляє до доньки материнської турботи, не приділяє їй належної уваги, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. Дитина цілком знаходиться на утриманні батька. Позивач має постійне місце роботи, отримує стабільну заробітну плату, алкогольні, наркотичні та тютюнові засоби не вживає, до кримінальної відповідальності не притягувався, просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 04.05.2023 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 05.05.2023 позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 23.05.2023 просить розглядати справу за відсутності представника, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони уклали шлюб 22.06.2019, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2023 № 946/771/23 розірвано. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.09.2019 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 769. Відповідно до витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості серія ВР № 000709262, станом на 27.02.2023 [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 27.02.2023 [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря нарколога позивач не перебуває. Відповідно до довідки КЗДО Комбінованого типу ясла-садок №34 «Дельфінятко» від 20.03.2023 № 8, до садочку дитину [PERSON] , [INFO] , до садочку приводить батько [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню доньки, з розумінням ставиться до питань дитячого садка. Завжди відвідує всі батьківські збори та є членом батьківського комітету, приймає участь в усіх заходах. Відповідно до довідки Громадської організації «Садовий кооператив «Мелиоратор» від 21.03.2023 № 55/02-03/23, [PERSON] працює в кооперативі на посаді охоронця з 01.08.2022 по теперішній час. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01-26/321/23 від 25.05.2023 мати, [PERSON] , не бере участі у житті доньки, ухиляється від виховання, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини материнської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться успіхами доньки ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, надала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гіренком М.М., НСК 026330 від 28.03.2023, відповідно до якої дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи, що дитина проживає разом із батьком та знаходиться на повному його утриманні та вихованні, мати дитиною не цікавиться, самоусунулась від її виховання та утримання, згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення її батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, відповідачка позов визнала, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів третіх осіб не порушує, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved