Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання батька посилаючись на те, що на сьогоднішній день він потребує матеріальної допомоги, оскільки є пенсіонером, інвалідом 2 групи, непрацездатною особою, має проблеми із здоров`ям. Його матеріальне становище вкрай скрутне. Окрім того в наслідок бойових дій спричинених військовою агресією російської федерації на території Макарівської селищної територіальної громади в період активної фази бойових дій з 27.02.2022 по 05.04.2022 року було пошкоджено його житловий будинок, для відновлення якого потрібні значні кошти. Також вказав, що має повнолітнього сина [PERSON] , який має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Тому позивач просив суд: стягнути з відповідача аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду. Ухвалою суду від 13.02.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Окрім того, вказаною ухвалою витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Київській області та від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідку про доходи [PERSON] , [INFO] за останні три роки. 16.03.2023 року від Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшов лист, з вказаними причинами неможливості виконання ухвали. Витребувані докази з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшли до суду 05.04.2023 року та приєднані до матеріалів справи. Копію ухвали суду від 13.02.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 28.02.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800100160702. 13.03.2023 року, у встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив, проте він поданий з порушенням ст. 178 ЦПК України, а саме до відзиву не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а тому суд його не приймає та вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 07.04.2023 року судом повторно витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Київській області довідку про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] за останні три роки, тобто за 2020-2022 роки. Вказані докази надійшли до суду 25.04.2023 року та приєднані до матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 25), з 28.01.2014 року є пенсіонером, інвалідом другої групи (а.с. 5). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З копії довідки від 24.10.2022 року Макарівської селищної ради встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] пошкоджений та непридатний для проживання (а.с. 7). Вказане нерухоме майно належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 15). З копії довідки від 08.06.2022 року Управління соціального захисту населення Макарівської селищної ради встановлено, що 08.06.2022 року [PERSON] взято на облік внутрішньо-переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з виписки з історії хвороби медичної карти № 602235/1445 виданої 18.07.2022 року Київською обласною клінічною лікарнею встановлено [PERSON] діагноз: нестабільність ацетабулярного компоненту ендопротеза лівого кульшового суглоба, ІХ: а/с та постінфарктний кардіосклероз (2011), Пароксизм тріпотіння передсердь. СН ІІ А ФК ІІ. Артеріальна гіпертензія ІІІ ст, стадія 3, ризик 3 та потребує постійного прийому ліків та обстеження лікарів (а.с. 10). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.09.2022 року та станом на 05.12.2022 року [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2022 року та з 2 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року доходів немає (а.с. 16, 17). З довідки №339 від 12.09.2022 року встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Києво-Святошинського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком, пенсія за серпень 2022 року становить 3083,56 грн. (а.с. 18). З довідки №503 від 05.12.2022 року встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Києво-Святошинського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком, пенсія з грудня 2011 року по листопад 2022 року становить 37 302,72 грн. (а.с. 19). В грудні 2022 року позивач звертався до Головного управління ДПС у Київській області із заявою щодо отримання довідки про доходи за останній рік свого сина [PERSON] , та отримав відповідне роз`яснення про неможливість надання йому такої інформації (а.с. 20-22). Також у грудні 2022 року позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо надання інформації про доходи свого сина [PERSON] та отримав відмову (а.с. 23-24). На підтвердження факту витрачених коштів на своє лікування, позивачем подано копії відповідних фіскальних чеків (а.с. 26-29). Як вказав позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, на сьогоднішній день він є пенсіонером, має інвалідність, розмір пенсії, яку він отримує, не може у повній мірі забезпечити всі його життєві потреби, зокрема придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг, а тому його матеріальне становище є досить складним, потребує матеріальної допомоги, його повнолітній син [PERSON] має можливість надавати йому матеріальну допомогу, проте допомоги на його утримання не надає. Щодо наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області відомостей (дата формування виписки 23.03.2023 року) про доходи [PERSON] , [INFO] , суд відноситься критично, оскільки суд витребовував інформацію за останні три роки, тобто за 2020-2022 роки, проте у відомості містять лише дані за 2011-2016 роки (а.с. 64). Також судом встановлено, що за відомостями наданими Головним управлінням ДПС у Київській області від 25.04.2023 року за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року [PERSON] отримав дохід за березень 2022 року - соціальні виплати Управління соціального захисту населення Івано-Франківської РДА у сумі 2000,00 грн., в інший період доходів немає. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги суд керується також наступним. Статтею 51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свого батька з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 у справі №301/160/17 (провадження №61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні. Разом з тим, з довідки №503 від 05.12.2022 року (а.с. 19), судом встановлено, що дохід позивача [PERSON] , а саме: його пенсія за період з січня 2022 року по листопад 2022 року перевищувала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений на 2022 рік. Як вже було встановлено судом, за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року відповідач [PERSON] отримав дохід за березень 2022 року - соціальні виплати Управління соціального захисту населення Івано-Франківської РДА у сумі 2000,00 грн., в інший період доходів немає. Суд враховує, що позивач є непрацездатною особою так, як досяг встановленого законом пенсійного віку та отримує пенсію, яка є єдиним джерелом його доходу, є інвалідом ІІ групи. Також суд враховує те, що розмір пенсії позивача хоча й не на багато, але перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача,наявність у нього потреби у матеріальній допомозі, а також те, що відповідач зобов`язаний утримувати свого непрацездатного батька. Майновий стан відповідача впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати батька. При цьому, беручи до уваги сукупність встановлених обставин, суд вважає, що розмір заявлених позивачем до стягнення аліментів - 3000,00 грн. у даному випадку є завищеним та підлягає стягненню у розмірі 1000,00 грн. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у даній справі. Оскільки позов задоволено частково, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, судовий збір у даній справі становить 1073,60 грн., тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved