Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

У квітні 2023 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААН № 974121 від 17 листопада 1998 року, виданого державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. В обґрунтування\~заяви [PERSON] \~посилалася на\~те,\~що після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , вона, [PERSON] , отримала у спадщину частини двокімнатної квартири [ADDRESS] , про що зроблений 17.11.1998 державним нотаріусом Першої павлоградської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області відповідний\~№ 1-3828. Проте, відповідно до даних паспорту громадянина України, прізвище заявниці українською мовою записано, як « [PERSON] ». Вважає, що зазначені помилки виникли, у зв`язку з перекладом її прізвища на українську мову, так як раніше її правовстановлюючі документи складалися російською мовою. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу їй необхідно для реалізації свого права, тому вона змушена звертатися до суду. Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця не з`явилася, надала суду клопотання від 28.04.2023 року про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 05.05.2023 року про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~що зазначені\~в документі,\~не збігаються\~з прізвищем,\~ім`ям,\~по батькові,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~зазначеним у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті. Так, судом по справі встановлено, що відповідно до даних паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 25 грудня 2000 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до\~матеріалів справи, [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , отримала у спадщину частини двокімнатної квартири [ADDRESS] , про що зроблений 17.11.1998 державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відповідний № 1-3828 (свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААН № 974121 від 17 листопада 1998 року). Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Павлоградської міської ради (в порядку приватизації) від 18 січня 1995 року квартира за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Пізніше, у вищезазначеному свідоцтві, у строчці « [PERSON] », відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Павлоградської міської ради у прізвищі «Крапива» зроблено виправлення на «Крапіва», що може свідчити про те, що помилка у написанні прізвища заявниці виникала внаслідок перекладу з російської мови на українську. Тому, оцінивши обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААН № 974121 від 17 листопада 1998 року, видане державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крапиві Антоніні Василівні, належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник повинен зазначити у заяві з якою метою він просить суд встановити зазначений факт. [PERSON] на даний час позбавлена права щодо розпорядження належним їй майном, що доводить мету заявниці стосовно звернення до суду. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи зазначені\~вище обставини\~та положення\~закону,\~оскільки помилка\~в написанні\~прізвища заявниці\~перешкоджає їй\~реалізовувати свої\~права,\~суд приходить\~до висновку,\~що заява\~про встановлення\~фактуналежності\~правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved