Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись на те, що громадянка [PERSON] є матір`ю чотирьох дітей: неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , малолітніх [PERSON] , яка народилася [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] . Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У січні 2021 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від правоохоронних органів щодо родини [PERSON] , в якому зазначалося, що [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, разом із співмешканцем систематично вчиняє щодо дітей фізичне та психологічне насильство, санітарно-гігієнічні умови проживання родини незадовільні. Працівниками правоохоронних органів на матір [PERSON] складено адміністративний протоколи за ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства. Інформацію щодо родини [PERSON] було передано до Черкаського міського центру соціальних служб для проведення роботи в межах наданих повноважень. За інформацією вказаного центру від 06.07.2022 з громадянкою [PERSON] проведено інформаційно-роз`яснювальне профілактичне консультування, запропоновано співпрацю та підтримку, однак, остання від співпраці з Центром відмовилася, зазначивши, що домашнього насильства відносно дітей не здійснює. 23.02.2022 на адресу проживання родини виїхали працівники патрульної поліції. На момент відвідування громадянка [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно та агресивно. У зв`язку з тим, що діти потрапили у складні життєві обставини та з метою убезпечення дітей, працівниками ювенальної превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області малолітній [PERSON] та неповнолітня [PERSON] були доставлені до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради". Малолітній [PERSON] , відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, того ж дня, влаштований до КНП "Черкаська міська дитяча лікарня". На той час малолітня [PERSON] проживала в родині батька. 29.07.2022 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей та надала письмове пояснення стосовно ситуації, що склалася. В подальшому з нею була проведена бесіда профілактичного характеру, вона була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей та надана консультація стосовно порядку повернення дітей на виховання в родину. У серпні 2022 року неповнолітню [PERSON] , за погодження зі службою у справах дітей Черкаської міської ради, передано батькові [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10.08.2022 № 593, малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано в прийомну родину [PERSON] . За інформацією Центру від 01.11.2022 робота з родиною [PERSON] триває з вересня 2022 року. За час роботи з`ясовано, що громадянка [PERSON] має низький батьківський потенціал, схильна до вживання спиртних напоїв, не має постійного місця проживання та доходу, не працює. 02.11.2022 на засіданні Комісії розглядалося питання ухилення громадянки [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. На засіданні громадянка [PERSON] вказала, що не працює та не має постійного місця проживання. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.11.2022 № 11/22 щодо ситуації в родині [PERSON] вирішено надати [PERSON] 2 тижні для збору відповідного пакету документів та звернення до служби у справах дітей із заявою щодо повернення дітей в родину. 06.12.2022 громадянка [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою щодо повернення дітей на виховання в родину та надавала відповідний пакет документів на підтвердження своїх намірів. З наданих заявницею документів встановлено, що вона офіційно працевлаштована з 05.11.2022, отримала дохід за поточний місяць, позитивно характеризується за місцем роботи. Громадянка [PERSON] надала договір про винайм житла. Відповідно до акту обстеження умов проживання, санітарні умови в домоволодінні незадовільні, житло має пічне опалення, водопостачання часткове, для дітей не облаштовані спальні місця, відсутнє місце для ігор та відпочинку. 20.12.2022 у телефонному режимі надійшла інформація від представника КП ''Дирекція парків" Черкаської міської ради про те, що громадянка [PERSON] з 18.12.2022 не виходить на роботу, у зв`язку з тим, що вона з малолітньою дитиною перебуває у лікарні. Оскільки діти з матір`ю не проживають, роботодавця занепокоїла відсутність працівника на робочому місці. 21.12.2022 на засідання Комісії розглядалася заява громадянки [PERSON] щодо повернення малолітніх на виховання в родину, остання з`явилася з ознаками побиття на обличчі. До правоохоронних органів із заявою щодо побиття вона не зверталася. З її слів, через погане самопочуття не ходила на роботу та до лікарів не зверталася. У зв`язку з тим, що остання була непереконлива у своїх діях та свідченнях, члени Комісії ухвалили рішення про недоцільність повернення малолітніх на виховання в родину матері, та доцільність відібрання малолітніх від матері без позбавлення батьківських прав, у зв`язку з тим, що подальше перебування дітей в родині є небезпечним для їх життя та здоров`я. Наявними в службі у справах дітей документами підтверджений факт тривалого ухилення громадянки [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Просить відібрати малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Стягнути з громадянки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі по 1/5 всіх видів доходу(заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] на їх утримання, на особовий рахунок дітей у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до їх повноліття. Також просить малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , передати органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Молчанович Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному його розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, громадянка [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] . Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З матеріалів справи встановлено, що у січні 2021 року до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від правоохоронних органів щодо родини [PERSON] , в якому зазначалося, що [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, разом із співмешканцем систематично вчиняє щодо дітей фізичне та психологічне насильство, санітарно-гігієнічні умови проживання родини незадовільні. Працівниками правоохоронних органів на матір [PERSON] складено адміністративні протокол за ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства. Інформацію щодо родини [PERSON] було передано до Черкаського міського центру соціальних служб для проведення роботи в межах наданих повноважень. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб від 06.07.2022 з громадянкою [PERSON] проведено інформаційно-роз`яснювальне профілактичне консультування, запропоновано співпрацю та підтримку. Громадянка [PERSON] від співпраці з Центром відмовилася, зазначивши, що домашнього насильства відносно дітей не здійснює. З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2022 на адресу проживання родини виїхали працівники патрульної поліції. На момент відвідування громадянка [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно та агресивно. У зв`язку з тим, що діти потрапили у складні життєві обставини та з метою убезпечення дітей, працівниками ювенальної превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області малолітній [PERSON] та неповнолітня [PERSON] були доставлені до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради". Малолітній [PERSON] , відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.07.2022, того ж дня, влаштований до КНП "Черкаська міська дитяча лікарня". 29.07.2022 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей та надала письмове пояснення стосовно ситуації, що склалася. В подальшому з громадянкою проведена бесіда профілактичного характеру, вона була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей та надана консультація стосовно порядку повернення дітей на виховання в родину, що підтверджується листом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради № 589 від 09.09.2022 р. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10.08.2022 № 593, малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано в прийомну родину [PERSON] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.11.2022 № 11/22 щодо ситуації в родині [PERSON] вирішено надати [PERSON] 2 тижні для збору відповідного пакету документів та звернення до служби у справах дітей із заявою щодо повернення дітей в родину. Питання щодо ухилення громадянки [PERSON] від виконання батьківських обов`язків розглянути на засіданні Комісії 23.11.2022. 06.12.2022 громадянка [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою щодо повернення дітей на виховання в родину та надавала відповідний пакет документів на підтвердження своїх намірів, з яких було встановлено, що вона офіційно працевлаштована з 05.11.2022, отримала дохід за поточний місяць, позитивно характеризується за місцем роботи. Громадянка [PERSON] надала договір про винайм житла. Відповідно до акту обстеження умов проживання, санітарні умови в домоволодінні незадовільні, житло має пічне опалення, водопостачання часткове, для дітей не облаштовані спальні місця, відсутнє місце для ігор та відпочинку. Позивач в своєму позові вказує, що 20.12.2022 у телефонному режимі надійшла інформація від представника КП ''Дирекція парків" Черкаської міської ради про те, що громадянка [PERSON] з 18.12.2022 не виходить на роботу, у зв`язку з тим, що вона з малолітньою дитиною перебуває у лікарні. Оскільки діти з матір`ю не проживають, роботодавця занепокоїла відсутність працівника на робочому місці. 21.12.2022 на засідання Комісії розглядалася заява громадянки [PERSON] щодо повернення малолітніх на виховання в родину, остання з`явилася з ознаками побиття на обличчі. До правоохоронних органів із заявою щодо побиття вона не зверталася. З її слів, через погане самопочуття не ходила на роботу та до лікарів не зверталася. У зв`язку з тим, що остання була непереконлива у своїх діях та свідченнях, члени Комісії ухвалили рішення про недоцільність повернення малолітніх на виховання в родину матері, та доцільність відібрання малолітніх від матері без позбавлення батьківських прав, у зв`язку з тим, що подальше перебування дітей в родині є небезпечним для їх життя та здоров`я. Стаття 151 СК України вказує, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частина 4 ст. 155 СК України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 11 січня 2023 року за № 94-01-21 про доцільність відібрання малолітніх[PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився, [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрання малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився, [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Стаття 170 СК України вказує, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках. Відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав - це або крок до оздоровлення неблагополучної сім`ї, або, навпаки, крок до повного припинення правовідносин шляхом позбавлення батьківських прав зі всіма наслідками. Відповідно до норм Сімейного кодексу кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 12.12.2022 року був складений акт № 557 обстеження умов проживання житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в якому зазначено, що за вказаною адресою умови створені частково, які не можуть в повному обсязі задовольнити потреби двох малолітніх дітей. Стаття 170 СК України вказує, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках. Відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав - це або крок до оздоровлення неблагополучної сім`ї, або, навпаки, крок до повного припинення правовідносин шляхом позбавлення батьківських прав зі всіма наслідками. Відповідно до норм Сімейного кодексу кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов`язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, внаслідок чого діти потрапили в тяжкі життєві обставини, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved