Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати, понесені нею на лікування у розмірі 58140,02 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є матір`ю [PERSON] , який сплачує їй аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно. Додаткові витрати позивач пов`язує з погіршенням здоров`я, лікуванням, обстеженням, купівлею ліків, витратами на дорогу у м. Київ для отримання консультації лікаря. Ухвалою суду від 24.04.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач позов визнав частково у сумі 1205,84 грн,, не заперечував родинних відносин з позивачем, її інвалідності. Відповідач вважав визначений позивачем розмір витрати на лікування завищеним, не доведеним. [PERSON] вказав, що суму витрат слід поділити на двох, так як його брат [PERSON] також має нести витрати на утримання матері. Відповідач не визнав витрат на благодійні внески, на комунальні послуги не відносяться до додаткових витрат. Відповідач вказав, що на його утриманні перебуває дружина, яка наразі не працює та син, який продовжує навчатися в виші на денній формі навчання. Згідно наданих доказів [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] має інвалідність другої групи безтерміново, та отримує пенсію за віком загальний розмір якої за 2021 рік склав 23465,25 грн, за 2022 рік 27772,21 грн, за січень квітень 2023 рік 11566,68 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2020 в з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у в розмірі 1500 грн, щомісячно. По сплаті аліментів [PERSON] станом на квітень 2023 заборгованості немає. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області залишеним без змін Вінницьким апеляційним судом у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів відмовлено. [PERSON] у 2021 році зверталася за медичною допомогою до травматологічного відділення та згідно виписки карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1918 їй по виписці було призначено лікарські препарати, а саме: діапірид, метформін, інсуман базал, берлітіон, прегабалін, вазоніт, кокарніт, ксарелта, остеопро. На придбання вказаних ліків позивач потратила: на діапірид 38,26 грн, метформін 108,40 грн, інсуман базал 3205,86 грн, берлітіон - , вазоніт 324,90 грн, кокарніт 404,80 грн, ксарелта 326,79 грн, остеопро 612,10 грн. 12.02.2021 та 23.03.2021 позивачка отримала послуги із спіральної комп`ютерною томографії загальна вартість яких склала 848 грн, також їй було проведено голкову електронейроміографію, вартість якої 1200 грн. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №1125/265 від 06.10.2021 [PERSON] по виписці було призначено лікування, а саме : латрен на який вона потратила 552,5 грн, тівортин на який вона потратила 1222 грн, реосорбілакт витратила 377,70 грн, дісліпан 394,90 грн, антовегін 419,90 грн, венослін - 302,57 грн. 28.11.2022 року позивачці було призначено лікувальні та трудові рекомендації серед яких: метформін, соліква, комбісарт, ацекор кардіо, аторіс, УЗД щитовидної залози, еспа ліпон. Із переліку вище вказаних препаратів позивач придбала лише солікву на суму 12056,34 грн. 06.12.2022 та 27.12.2022 року [PERSON] проходила лікування у КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» та згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого їй після виписки призначено медикаментозне лікування: езолонг, гастротоп, мотоприд, креазим, улсепан, трімспа. На купівлю езолонгу позивач потратила 349,44 грн, на гастротоп 498,40 грн, на мотоприд 16,56 грн, на креазим 246,90 грн, на трімспу 498,40 грн. Консультативним висновком офтальмолога [PERSON] призначено приймати лікарський засіб дорзамед на постійній основі, на придбання якого позивач витратила 1480,68 грн. Консультативним висновком кардіолога від 26.10.2022 року позивачці призначено лікарські препарати: амлодипін, АСК, аторвастатин, бісопролол, торсід, тривалол. Із вказаних лікарських засобів позивач придбала АСК на суму 81,90 грн, бісопролол 91,79 грн. Консультативним висновком хірурга позивачці призначено лікування, детралексом, магнікором, троксевазином/флуцинаром. Позивачка із вказаних препаратів придбала лише детралекс на суму 97 грн та магнікор 89,10 грн. Консультативним висновком гастроентеролога від 26.10.2022 року призначено лікування, а саме: дієта, пантопразол, адеметіонін, УДХК, домперідон. Квитанції підтвердження придбання вказаних ліків відсутня. У січні 2023 позивачка була на консультації у спеціаліста, який призначив їй лікування, а саме: вазокет, ласпірин. Згідно виписки амбулаторного хворого від 19.01.2023 призначено лікувальні та трудові рекомендації, призначено ко-пренелію, невібал, кардіомагніл, аторвакор, карметадин. У лютому 2023 року [PERSON] зверталася до окуліста, який рекомендував приймати гілайс/катіонорм, дорзалінд. Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5479 призначено лікувальні препарати: панкреатин, метоклопрамід, урсіс. Позивач витратила на придбання панкреатину 129,04 грн, метоклопраміду 16,59 грн, урсісу 1641,72 грн. У січні 2023 позивачка робила аналіз крові вартістю 240 грн. [PERSON] сплатила безповоротні фінансові допомоги на суму 2200 грн, благодійні внески на суду 1600 грн та за договором добровільного медичного страхування сплатила 50 грн. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.12.2003 року. Вони є батьками [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання на денній формі за контрактом факультету інформаційних технологій та комп`ютерної інженерії Вінницького НТУ. [PERSON] 04.02.2022 року звільнена із посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП. [PERSON] звертався до КНП «ЦПМСД №1» із скаргами на стан здоров`я та згідно обстежень йому виписано лікувальні та трудові рекомендації. Суд не приймає квитанції про купівлю ліків, які не були призначені позивачу для лікування, вважає їх не достовірними доказами матеріальних витрат позивача. Суд не приймає як доказ квитанції, зміст яких неможливо прочитати . Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків (ст. 51 КУ). Дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування (ч. 1, 2 ст. 172 СК України). Згідно ч. 1 ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно з вимогами ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги / ст.202 СК /, не є абсолютним. Дослідивши надані докази, суд встановиви факти: [PERSON] є непрацйездатною особою пенсійного віку, інвалідом 2 групи безтерміново, потребує медикаментозного лікування. Позивач має двох повнолітніх синів - [PERSON] та [PERSON] . За період з 2021- 2023 рік [PERSON] витратила на ліки, які їй призначались для лікування 25824,54 грн. Суд вважає, що позивач не довела необхідність придбання ліків, які їй не призначались, тому суд не вбачає підстав для внесення їх до додаткових витрат. Суд вважає, що благодійні внески, безповоротна фінансова допомога та добровільне страхування залежали від волевиявлення позивачки, не були обов`язковими витратами, не пов`язані з тяжкою хворобою, інвалідністю чи неміччю позивача. Тому суд не вбачає підстави для їх відшкодування. Відповідач визнав необхідність відшкодування витрати на проведення спіральної комп`ютерної томографії на суму 848 грн та голкової електронейроміографії - 1200 грн. Отже розмір додаткових втрат складає 27872,54 (25824,54 +848+1200) грн. Позивач отримує пнсію по інвалідності, аліменти, не позбавлена можливості скористатися субсидією, тому суд не відносить витрати на оплату комунальних послуг до тих, які відповідно до ст. 203, 206 СК України є додатковими витратами пов`язаними з тяжкою хворобою, інвалідністю, неміччю. Суд критично відноситься до пояснення позивача про позику на лікування, не бере ці пояснення до уваги через відсутність доказів позики. Суд не приймаєо до уваги витрати проїзд [PERSON] та [PERSON] у м. Київ , як до не належних докаів ( не відносяться до тяжкої хвороюи, інвалідності, немочі). Суд приймає до увапги те, що всі повнодлітні діти мають обьов`язок брати участь у додаткових витратах батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю, неміччю. Позивач не надала доказів неможливості компенсувати витрати шляхом стягнення з іншого повнолітнього сина. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнутим половину додаткових витрат - 13936.27 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивач була звільнена від сплати судового збору, тому із відповідача на користь держави слід стягнути кошти пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 257,34 грн, решту коштів компенсувати за рахунок держави. Суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивачки витрат та правничу допомогу з огляду на відсутність доказів таких витрат.

Outcome: partial