Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] на його користь заборгованості за договором позики. В обґрунтування\~вимог позивач\~зазначає,\~що 27\~січня 2022\~року [PERSON] \~позичив у\~нього 10000\~(Десять\~тисяч)\~доларів США на умовах\~повернення грошових\~коштів до\~08\~квітня 2022\~року,про що відповідачем було власноручно написано розписку про отримання позики. Однак в порушення договірних зобов`язань у встановлений строк відповідач кошти йому не повернув. На його неодноразові прохання виконати зобов`язання\~за договором\~позики відповідач\~не реагує\~тав добровільному порядку коштів не повертає. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 10000 (Десять тисяч) доларів США, що станом на день подачі позову становить 365686 (Триста шістдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень у гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається\~з розписки\~про отримання\~позики від\~27\~січня 2022\~року,\~ [PERSON] позичив\~у [PERSON] \~грошові кошти\~в сумі\~10000\~доларів США,які зобов`язався повернути в строк до 08 квітня 2022 року. Спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] у встановлений строк свого зобов`язання щодо повернення позики. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1\~ст.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ \~ \~ \~Таким чином, закон вимагає укладення письмової форми для правочину, який мав місце між сторонами. \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2\~ст.1047 ЦК України). Відповідно до норм ст.1047\~ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц, провадження №14-465цс18. Виходячи з\~того,\~що розписка\~від 27\~січня 2022\~року підтверджує\~факт отримання\~ [PERSON] \~коштів у\~борг від\~ [PERSON] ,\~а також\~містить відомості\~про їх\~суму тастрок повернення - до 08 квітня 2022 року, засвідчена власноручним підписом відповідача, суд приходить до переконання про її відповідність вимогам закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що у строк, зазначений в розписці, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання повернути кошти. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. \~ \~ \~ \~Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема, позики, не суперечить чинному законодавству. \~ \~ \~ \~З розписки,\~яка підтверджує\~факт укладання\~між позивачем\~і відповідачем\~договору позики,\~не встановлено\~іншого порядку\~повернення боргу\~та не\~передбачено його\~визначення в\~грошовому еквіваленті\~до національної\~валюти України\~-\~гривні,\~тому правових\~підстав для\~перерахунку в\~гривні зазначеного\~боргу в\~розмірі \~10000(Десять тисяч) доларів США за офіційним курсом НБУ не вбачається. За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved