Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Житлорембудсервіс», про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що квартира [ADDRESS] , перебуває у власності позивача 1/2 частки і відповідача 1/2 частки відповідно. Квартира має три кімнати. Домовитися про спільне користування квартирою вона з відповідачем не може, тому змінивши позовні вимоги просить суд встановити наступний порядок користування квартирою: у користування [PERSON] виділити житлову кімнату, площею 16,7 кв.м. з лоджією, площею 2,3 кв.м., у користування [PERSON] житлову кімнату, площею 16,8 кв.м. з балконом, площею 0,9 кв.м. Залишити у спільному користуванні житлову кімнату, площею 11,4 кв.м., коридор, площею 10,4 кв.м., кухню, площею 8,3 кв.м., санвузол, площею 4,7 кв.м. У судовому засіданні позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. У судовому засіданні відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення змінених позовних вимог. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи. Згідно рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 26.01.2022 року в порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , житлова площа 45,1 кв.м. та за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , житлова площа 45,1 кв.м. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира складається трьох кімнат, площею 16,7 кв.м., 16,8 кв.м., 11,4 кв.м., загальна житлова площа 44,9 кв.м. Також мається кухня 8,3 кв.м., санвузол 4,7 кв.м., коридор 10,4 кв.м., лоджія 2,3 кв.м., балкон 0,9 кв.м. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 11 ЦПК України передбачений принцип диспозитивності цивільного судочинства, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 Житлового Кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У статті 355 ЦК України зазначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. ст. 357, 358 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. На думку суду, найбільш відповідний до права власності кожного із співвласників порядок користування вказаним житловим приміщенням, з урахування погодженої позиції сторін, буде виділення у користування позивача ізольовану житлову кімнату, площею 16,7 кв.м. з лоджією, площею 2,3 кв.м. У користування відповідача - ізольовану житлову кімнату, площею 16,8 кв.м. з балконом, площею 0,9 кв.м. Інші приміщення: житлову кімнату, площею 11,4 кв.м., коридор, площею 10,4 кв.м., кухню, площею 8,3 кв.м., санвузол, площею 4,7 кв.м. - залишити у загальному користуванні. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та 496,20 грн. підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved