Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрополіс Роял» у якому просила суд: -зобов`язати директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрополіс Роял» Мартинко В.В. надати [PERSON] фінансовий звіт за 2019-2020 роки щодо надходження Товариству з обмеженою відповідальністю «Метрополіс Роял» грошових коштів, сплачених власниками квартир та іншими особами Товариству з обмеженою відповідальністю «Метрополіс Роял» для надання ним послуг з організації управління, утримання і обслуговування будинку і прибудинкової території ЖК «Royal Tower», розташованого за адресою: [ADDRESS] , та отриманих в результаті управління даним майном; -зобов`язати директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрополіс Роял» Мартинко В.В. надати [PERSON] фінансовий звіт про витрати на утримання будинку і прибудинкової території ЖК «Royal Tower», розташованого за адресою: [ADDRESS] , за 2019-2020 роки; -зобов`язати директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрополіс Роял» Мартинко В.В. вичерпний перелік приміщень загального користування, а також будівель і споруд, які призначенні для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку, а саме ЖК «Royal Tower» за адресою: [ADDRESS] , які є спільним майном останніх, а також письмово повідомити: -площу приміщень загального користування, а також будівель і споруд, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку, а саме ЖК «Royal Tower» за адресою: [ADDRESS] , які є спільним майном останніх, у яких, у тому числі, розташовані: зона відпочинку на даху, тренажерна зала, СПА, зона очікування та дитяча кімната, зазначивши площу кожного приміщення окремо; -чи переходило право власності на спільне майно власників квартир у ЖК «Royal Tower», розташованого за адресою: [ADDRESS] , до інших осіб; -чи надаються на даний час в оренду третім особам приміщення загального користування, або будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку, а саме, ЖК «Royal Tower», розташованого за адресою: [ADDRESS] , які є спільним майном останніх. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Вказує, що 19.12.2017 року між нею та ТОВ «Метрополіс Роял» було укладено договір №48 про обслуговування будинку та прибудинкової території. Представником позивача було направлено директору відповідача адвокатські запити з проханням надати фінансові звіти за 2019-2020 роки та надати інформацію про приміщення у ЖК «Royal Tower». Однак, як зазначає позивач, інформації на запити надано не було, чим порушено її право на отримання інформації. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 30.07.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивачу належно було надано відповіді на запити позивача, а також те, що відповідач належно виконує свої обов`язки за договором про обслуговування будинку та прибудинкової території. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з викладених в позовній заяві підстав, оскільки з боку відповідача були проігноровані запити щодо надання інформації, що стосувалась утримання будинку. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлявся судом належним чином за місцем реєстрації. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. Відповідно до ст.280 ЦПК України та на підставі заяви позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №218107661 від 28.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 19.12.2017 року між сторонами у справі було укладеного договір про обслуговування будинку та прибудинкової території, відповідно до якого позивач уповноважила відповідача на здійснення управління, утримання і обслуговування будинку і прибудинкової території за адресою у [ADDRESS] . Відповідно до п.5 ч.3.1. Договору [PERSON] має право на своєчасне утримання від ТОВ «Метрополіс Роял» інформації про перелік Послуг, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо. Відповідно до п.3 ч.3.4. Договору, ТОВ «Метрополіс Роял» зобов`язане надавати [PERSON] в установленому законодавством та Договором порядку необхідну інформацію про перелік послуг, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо. З матеріалів справи вбачається, що представником [PERSON] було направлено директору ТОВ «Метрополіс Роял» адвокатські запити з проханням надати фінансові звіти за 2019-2020 роки, інформацію про використання приміщень у ЖК «Royal Tower», звіти про витрати на утримання майна за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи наявна відповідь відповідача на адвокатський запит від 17.06.2020 року №17/06/2020-1 з переліком послуг, що надаються відповідачем та їх вартістю. Відомості про надання відповідачем інформації на запити позивача з питань, викладених в адвокатських запитах, матеріали справи не містять. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; 2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); 3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; 4) прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; 5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; 6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з ст.5 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник має право вільного доступу до технічної документації на багатоквартирний будинок. Замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. В силу положень ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної". За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було доведено належними та допустимими доказами виконання свого обов`язку щодо надання інформації позивачу на викладені в адвокатських запитах запитання, що свідчить про порушення умов укладеного між сторонами договору, положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про захист прав споживачів». За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved