Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у січні 2022 року звернувся до суду з позовом про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури в сумі 500000,00 грн. Позов мотивований тим, що21.03.2017 року слідчим в особливо важливих справах прокуратури Кіровоградської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42017120000000059 з правовою кваліфікацією: частина третя статті 368 Кримінального кодексу України. В подальшому, 19 квітня 2017 року слідство вийшло на підозрюваного [PERSON] (позивач), якого в той же день було затримано. Наступного дня, 20 квітня 2017 року позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України. 22.04.2017 року слідчим суддею Ленінського районного суду міста Кіровограда постановлено ухвалу, якою відносно підозрюваного позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, визначеної у 128000,00 грн.Разом з цим, того ж дня, тим же слідчим суддею накладено арешт на майно, яке належить на праві власності позивачу. В подальшому, 04.06.2018 року прокурором прокуратури Кіровоградської області було затверджено обвинувальний акт у зазначеному вище кримінальному провадженні, після чого, справу передано для розгляду до Ленінського районного суду міста Кіровограда, який 12.11.2020 року виправдав позивача. Після перегляду апеляційною та касаційною інсьранцією вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда набрав законної сили. З моменту повідомлення позивачу про підозру у вчиненні злочину до остаточного виправдання у кримінальному провадженні, [PERSON] перебував під кримінальним переслідуванням 56 місяцівв результаті чого, психічний вплив від кримінального переслідування та протиправна поведінка відносно позивача стали джерелом моральних втрат та душевних страждань останнього, що у свою чергу призвело до позбавлення можливостей реалізації позивачем своїх бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми (його нормальних життєвих зв 'язків), у тому числі у зв 'язку з приниженням його честі та гідності, а також: ділової репутації у так званій правоохоронній спільноті та призвело до інших негативних наслідків морального характеру, зокрема викликало гостру необхідність у активізації усіх можливих зусиль для організації свого життя. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.40). Через канцелярію суду відповідачем у справі, Кіровоградською обласною прокуратурою подано відзив на позов (вх. № 6252 від 16.02.2022 року), в якому останні зазначають, що позивачпритягувався до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №42017120000000059 від 21.03.2017 року за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України. Однак, враховуючи вимоги статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», розмір мінімальної моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 364000 грн (56 місяців *6500,00 грн.) та просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.44-55). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 версеня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.77). Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаюсиь на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 31 травня 2023 року позивач не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 14385 від 21.04.2023 року) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.97). Представник відповідача в судовому засіданні заперчувала щодо задовлення позову, зазначючи про обставини викладені у відзиві на позов. В судове засідання призначене на 31.05.2023 року відповідача не з`явився, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 14384 від 21.04.2023 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.96). Відповідач Державна казначейська служба України в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.98), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав. Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. 21.03.2017 року слідчим в особливо важливих справах прокуратури Кіровоградської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42017120000000059 з правовою кваліфікацією: частина третя статті 368 Кримінального кодексу України відносно [PERSON] (а.с.13). Слідчим в особливо важливих справах прокуратури Кіровоградської області 20 квітня 2017 року вручено [PERSON] повідомлення про підозру у криімнальному провадженні № №42017120000000059, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Криімнального кодексу України (а.с.14-16). Вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12 листопада 2020 року [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального кодексу України та виправдано, у зв`язку з недоведенням в його діянні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального кодексу України (а.с.17-27). Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу прокурора у криімнальному провадженні залишено без розгляду, а вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12.11.2020 року, яким [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального кодексу України та виправдано, у зв`язку з недоведенням в його діянні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального кодексу України (а.с.28-36). Постановою Верховного Суду від 06 липня 2022 року вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12 листопада 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року стосовно [PERSON] залишено без змін, а касаційну скаргу прокурора Іщенко Богдана Миколайовича, без задоволення (а.с.67-74). У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписичастинипершоїстатті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. За змістом положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 1176 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження, обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає\~ відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодуванняшкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ним, виникає, зокрема, у випадкупостановленнявиправдувального вироку суду. У наведених у статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), у тому числі, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Таке відшкодуванняпровадиться за рахунок коштів державного бюджету (пункт 1 статті 3, частина перша статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Статетю 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`встановлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно достатті 2 цього Законуорган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди. За змістом положень частини першої статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`Розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщокримінальнепровадженнязакрито судом при розглядікримінальноїсправи в апеляційномуабокасаційному порядку, зазначенідіїпровадить суд, щорозглядав справу у першійінстанції. Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першоїстатті 3 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої статті 43 Кримінального процесуального кодексу України виправданим у кримінальномупровадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законноїсили. Надання особі статусу виправданого зумовлює появу у такої особи певних прав. В Кримінальному процесуальному кодексі України, немає окремої статті, яка б безпосередньо була присвячена правам виправданого. Проте частина третя статті 43 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що виправданий має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для захисту на відповіднійстадії судового провадження. У статті 42 Кримінального процесуального кодексу України міститься широке коло прав, одним із яких є право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеномузаконом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не виправдалися. Внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, позивач має право на відшкодуваннямайнової та моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівкизакону, а саме: стаття 1176 Цивільного кодексу України, та Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщоінше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 1 статті1, пунктом 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених устатті 1 цього Закону випадкахгромадяниновівідшкодовується моральна шкода. Відповідно до частин другої, третьоїстатті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`розмір моральної шкоди, визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодуванняморальноїшкоди за час перебуванняпідслідствомчи судом провадитьсявиходячи з розміру не менше одного мінімальногорозмірузаробітної плати за коженмісяцьперебуванняпідслідствомчи судом. Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Разом законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленного законодавством розміру заробітної плати на момент розглядусправи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цейрозмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскількивін є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. При визначеннірозміруморальноїшкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконнимдіями органу досудовогослідства, прокуратури, позивачбувпозбавлений права працювати, житиповноціннимжиттям, заробляти кошти та утримувати сім`ю, а також те, щотривалеперебуванняв статутсі підозрюваного, що спричинилотривалий характер моральнихстраждань з боку останнього. З урахуваннямвикладеноговище, розмірвідшкодуванняслідрозраховувати, виходячи з установленогозаконодавствомрозмірузаробітної плати на момент розглядусправи судом, за коженмісяцьперебуванняпідслідством та судом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 686/23731/15-ц. Оскільки [PERSON] перебував під слідством та судом з 20 квітня 2017 року по 07 грудня 2021 року, тобто 56 місяців, то розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди становить 375200,00 грн. (мінімальна заробітна плата - грн. X кількість місяців 56). Згідно зі статтею 2 Цивільного кодексу України держава Україна є учасником цивільних відносин, тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Державу у таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Згідно з пунктами 3, 4 Положення про Державнуказначейську службу України, затвердженогопостановоюКабінетуміністрівУкраїнивід 15 квітня 2015 року № 215, Державнаказначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги доведеність спричиненої моральної шкоди позивачеві, водночас виходячи з із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури в сумі 375200,00 грн. У відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial