Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Ярмолинецька селищна рада, як орган опіки та піклування звернулася в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача:[PERSON] , про позбавлення батьківських прав, мотивуючи слідуючим: На первинному обліку в службі у справах дітей Ярмолинецької селищної ради перебуває малолітня дитина позбавлена батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , яка за рішенням Ярмолинецького районного суду від 28.08.2018 року у справі № 689/863/18 була відібрана у батьків [PERSON] , 1979 року народження та [PERSON] , 1986 року народження, без позбавлення їх батьківських прав у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків. З 13.04.2018 по 14.11.2019 малолітня [PERSON] , перебувала в дитячому будинку Хмельницької обласної ради. За час перебування дитини в державному закладі, мати - [PERSON] відвідувала дитину п`ять разів протягом 2018 року. З 07.11.2018 мати дитину не навідувала, життям та здоров`ям її не цікавилась, не телефонувала. За рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 14.11.2019 № 1216 «Про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] ». над малолітньою [PERSON] було встановлено опіку. Проте, відповідно до рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 27.12.2019 № 1401 «Про звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна над малолітньою [PERSON] », [PERSON] звільнено від обов`язків опікуна та малолітню [PERSON] було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик». Розпорядженням голови Городоцької райдержадміністрації від 24.07.2020 №219/2020-р «Про влаштування малолітньої дитини в прийомну сім`ю», малолітню [PERSON] влаштували в прийомну сім`ю, мати вихователька [PERSON] , жителька м. Городок, Хмельницької області, де вона і виховується по даний час. В березні 2020 року, органом опіки та піклування Ярмолинецької райдержадміністрації подано позов до Ярмолинецького районного суду про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] . Рішенням Ярмолинецького районного суду від 26.10.2020 року, [PERSON] та [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] . Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.01.2021р. рішення Ярмолинецького районного суду від 26.10.2020 року, в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Відмовлено органу опіки та піклування у позбавленні [PERSON] батьківських прав . В решті рішення суду залишити без змін. Постановою Верховного суду від 12.05.2021 у справі № 689/551/20-ц постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2021 року залишено без змін. На комісії з питань захисту прав дитини при Ярмолинецькій селищній раді, була присутня прийомна-мати [PERSON] , яка розповіла присутнім, що з липня 2020 року, коли дитину було влаштовано у прийомну сім`ю, біологічна мати [PERSON] , декілька раз телефонувала. [PERSON] , жодного разу не приїздила до дитини, не цікавилася її здоров`ям та розвитком, не передавала подарунки ні на дні народження ні у святкові дні. Не цікавилась її успіхами у навчанні та жодного разу не шукала зустрічі з дитиною. На думку прийомної матері, [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків хоча вона і досі не є позбавлена батьківських прав. Згідно листа служби у справах дітей Городоцької міської ради № 376, за період проживання малолітньої [PERSON] , в прийомній сім`ї [PERSON] , біологічна мати [PERSON] , жодного разу не зверталось у службу у справах дітей виконавчого комітету Городоцької міської ради щодо питання зустрічі з дитиною або про доцільність повернення малолітньої у біологічну сім`ю. Прийомна сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . В будинку чисто, охайно, сім`я забезпечена продуктами харчування та засобами гігієни, в будинку є уся необхідна мебель та побутова техніка. Створенні умови для виховання та проживання дітей. [PERSON] навчається в Городоцькому ліцеї № 4, є ученицею 2 - Б класу. Дитина нормально навчається та відповідально відвідує навчальний заклад. Завжди охайна та доглянута. Дівчинку виховує [PERSON] , вона займається вихованням та навчанням дитини, підтримує постійний зв`язок із школою та класним керівником, відвідує батьківські збори. Каріна з любов`ю та повагою відноситься до своєї матері. За час навчання у школі біологічна мама ніколи не цікавилася навчанням та вихованням [PERSON] . До служби у справах дітей Ярмолинецької селищної ради, мати [PERSON] з часу перебування дитини [PERSON] , в державних закладах, а потім в сімейних формах виховання відповідачка жодного разу не зверталась з питанням про повернення дитини чи зустрічі з нею. Починаючи з листопада 2018 року та по теперішній час, біологічна мати [PERSON] , не провідувала дитину та не шукача зустрічі з нею. Також, [PERSON] , була завчасно повідомлена про засідання комісії з питань захисту прав дитини, за останнім її місцем проживання ( [ADDRESS] ), про те, з невідомих причин на засідання комісії не з`явилася. А тому, Ярмолинецька селищна рада, як орган опіки та піклування, просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої дитини - [PERSON] . [INFO] . Вказаний позов надійшов до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області 02 лютого 2023 року. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року передано справу за підсудністю на розгляд до Володимирецького районного суду Рівненської області. Даний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 15 березня 2023 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляд та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 квітня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Відзив на позовну заяву не подано. Клопотань не заявлено. Від органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача: [PERSON] , надійшли заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з"явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] від 22 квітня 2015 року. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2018 року по справі № 689/863/18 [PERSON] була відібрана у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків та стягнуто з них аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 500 грн щомісячно з кожного. На підставі розпорядження голови Ярмолинецької районної державної адміністрації №376/2018-р від 01.10.2018, [PERSON] надано стутус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 13 квітня 2018 року по 14 листопада 2019 року малолітня [PERSON] перебувала у дитячому будинку Хмельницької обласної ради і за цей час батько - [PERSON] відвідав свою дитину лише один раз - 10 травня 2018 року та з того часу життям та здоров`ям доньки не цікавився. Мати - [PERSON] , відвідувала дитину протягом 2018 року п`ять разів, а з 07 листопада 2018 року взагалі припинила цікавитися її життям та здоров`ям. ( довідка №774 від 15.11.2019, видана директором Дитячого будинку Хмельницької обласної ради) На підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області від 14 листопада 2019 року №1216 малолітній [PERSON] було призначено опікуна - [PERSON] . Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області №1401 27 грудня 2019 року, [PERSON] звільнено від виконання обов`язків опікуна. Після цього, малолітню [PERSON] влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» що підтверджено листом Служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області від 02 січня 2020 року № 22/02-04. Розпорядженням голови Городоцької райдержадміністрації від 24.07.2020 № 219/2020-р «Про влаштування малолітньої дитини в прийомну сім`ю», малолітню [PERSON] , яка позбавлена батьківського піклування, влаштували в прийомну сім`ю [PERSON] , жительки м. Городок, Хмельницької області. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 26.10.2020, [PERSON] та [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] . Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.01.2021 рішення Ярмолинецького районного суду від 26.10.2020, в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Відмовлено органу опіки та піклування у позбавленні [PERSON] батьківських прав . В решті рішення суду залишено без змін. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про те, що [PERSON] з моменту ухвалення судового рішення про відібрання дитини змінила спосіб свого життя, офіційно працевлаштувалася та отримує заробітну плату, характеризується позитивно, створила належні умови для проживання дитини, намагається налагодити стосунки з дочкою. Отже, [PERSON] після ухвалення районним судом рішення суду про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав змінила ставлення до своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки, не відмовляється та робить спроби спілкуватися і проводити час з дитиною, намагається створити їй належні умови для проживання та навчання, облаштувала їй кімнату. Постановою Верховного суду від 12.05.2021 у справі №689/551/20-ц постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2021 року залишено без змін. Верховний Суд погоджується із висновками апеляційного суду про те, що оскільки винної поведінки [PERSON] , свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками не встановлено, а позбавлення її батьківських прав є крайнім заходом впливу, необхідності застосування якого за обставинами цієї справи не доведено, суд першої інстанції дійшов передчасно висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді на запит №376 від 09.12.2022, виданої службою у справах дітей Городоцької міської ради Хмельницької області, за період проживання малолітньої [PERSON] в прийомній сім`ї [PERSON] , біологічна мати [PERSON] жодного разу не зверталася у службу у справах дітей виконавчого комітету Городоцької сільської ради щодо питання зустрічі з дитиною або про доцільність повернення малолітньої [PERSON] у її сім`ю. А як зазначено в Акті обстеження умов проживання [PERSON] , від 05.12.2022, складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Городецької міської ради, прийомна сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . В будинку чисто, охайно, сім`я забезпечена продуктами харчування, засобами гігієни, в будинку є уся необхідна мебель та побутова техніка. Створенні умови для виховання та проживання дітей. Згідно характеристики Городоцького ліцею № 4, [PERSON] є ученицею 2 - Б класу. Дитина нормально навчається та відповідально відвідує навчальний заклад. Завжди охайна та доглянута. Дівчинку виховує [PERSON] , вона займається вихованням та навчанням дитини, підтримує постійний зв`язок із школою та класним керівником, відвідує батьківські збори. Каріна з любов`ю та повагою відноситься до своєї матері. За час навчання у школі біологічна мама ніколи не цікавилася навчанням та вихованням Каріни. А як зазначено в листі - повідомленні №152 від 23.12.2022, виданому начальником служби у справах дітей Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області, [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей при Ярмолинецькій селищній раді, де розглядалося питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дитини - [PERSON] . Засідання проводилося 19 січня 2023 року. Відповідно до Витягу з протоколу комісії №1, засідання комісії з питань захисту прав дітей при Ярмолинецькій селищній раді від 19 січня 2023 року, [PERSON] не була присутня на даному засіданні, де було вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] . Рішенням Ярмолинецької селищної ради Хмельницької обалсті №31 від 26.01.2023 затверджено Висновок органу опіки і піклування щодо про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] . Вище наведене свідчить, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 155 СК України). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19), від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20), від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Суд має встановити усі фактичних обставини для правильного вирішення справи і визначити, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, чи є рішення суду таким, що ухвалене в інтересах дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 465/3694/14-ц (провадження № 61-36265св18) Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 713/63/17 (провадження № 61-27680св18). Судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу життям дочки не цікавилася, участі у вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток останньої, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, з дитиною не спілкується. Таким чином, суд належним чином дослідивши та давши оцінку наданим сторонами доказам, встановивши усі фактичні обставини для правильного вирішення справи, дійшов до висновку про те, що органом опіки та піклування наведені підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення матері батьківських прав. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не надала суду доказів щодо заперечення позову, відзив на позовну заяву не подала, не вказала, що має намір на відновлення відносин з дочкою, не надано суду доказів, що здійснює дії, спрямовані на налагодження спілкування зі своєю дитиною, хоча постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.01.2021р. рішення Ярмолинецького районного суду від 26.10.2020 року, в частині позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Відмовлено органу опіки та піклування у позбавленні [PERSON] батьківських прав . В решті рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного суду від 12.05.2021 у справі № 689/551/20-ц постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 січня 2021 року залишено без змін. Однак відповідачка не скористалася своїми правами, свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд вважає, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дочки [PERSON] , як крайній захід, і таке рішення, на думку суду, ухвалене в інтересах дитини. В той же час, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20. На підставі наведеного, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача: [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити На підставі наведеного,

Outcome: approved