Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

23.03.2023 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про збільшення розміру аліментів до відповідача [PERSON] 31.03.2023 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 29.05.2023 року. 25.04.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Фіксування судового засідання технічного засобами не здійснювалось у відповідності до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2019 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які були зменшені на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 року, збільшивши їх з 1/6 частини до частини від заробітку (доходу) батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку, з моменту винесення судом рішення про збільшення розміру аліментів, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] і сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 року шлюб між ними розірваний. Діти після розірвання шлюбу проживають з нею. 08.10.2019 року відповідно до судового наказу, виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, з відповідача стягувалися аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Але згодом відповідачем аліменти були зменшені до 1/6 частини за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 року, так як їх син - [PERSON] з січня 2022 року почав проживати із відповідачем по справі. 17.01.2023 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області був виданий наказ про стягнення з неї аліментів на утримання сина - [PERSON] . [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.05.2022 року. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку, чим порушує права малолітньої дитини на гідне утримання, оскільки діти, які проживають з різними батьками мають різні права, що є неправильним з точки зору закону та справедливості. Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити в задоволені позовних вимог. Свої заперечує обґрунтовує тим, що він належним чином виконував свої обов`язки та своєчасно сплачував аліменти на утримання двох дітей. Однак в січні 2022 року змінились обставини. Їх неповнолітній син [PERSON] , [INFO] почав проживати разом з ним. Протягом лютого-травня 2022 року він пропонував позивачці добровільно відмовитись від отримання аліментів на утримання сина [PERSON] , але позивачка від цього відмовилась. Тому в подальшому за його позовом було прийняте рішення про зменшення розміру аліментів. Позивачка прохаючи збільшити розмір аліментів вводить суд в оману та не повідомляє суд, що в нього наданий час змінився сімейний стан він одружився з [PERSON] та [INFO] в них народився син [PERSON] . Його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Його дружина має двох дітей від першого шлюбу та на його утриманні фактично перебувають п`ятеро людей. Розмір його заробітної плати не змінився. Тому підстави для збільшення аліментів відсутні. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина- [PERSON] , [INFO] і сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей . Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду. 08.10.2019 року відповідно за судовим наказом, виданим Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області з [PERSON] , на користь [PERSON] , стягувалися аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією судового наказу. В подальшому за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 року був зменшений розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] , на користь [PERSON] , до 1/6 частини , оскільки як син сторін [PERSON] , [INFO] , з січня 2022 року почав проживати із відповідачем, [PERSON] , що підтверджується копією рішення суду . 17.01.2023 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області був виданий наказ про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.05.2022 року. Позивач прохаючи збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів посилається на те, що розмір стягуваних на її користь аліментів є недостатнім для гідного розвитку їхнього сина, та що їхні діти перебувають в неоднакових умовах щодо їх матеріального забезпечення, чим порушується принцип справедливості. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України - Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. \~ \~Відповідно до\~ч.\~1.\~2\~ст.\~182\~СК України\~-\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст. ст. 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів того, що розмір, аліментів, які стягуються з відповідача на її користь суттєво відрізняється від розміру аліментів, які стягуються з неї на користь відповідача, і що ця обставина ставить у нерівне матеріальне положення дітей сторін, які проживають з різними батьками. Крім того позивачем не надано доказів того, що розмір стягуваних з відповідача аліментів з урахуванням її обов`язку утримувати матеріально дитину, не забезпечує гармонійного розвитку дитини, і що отримуваних нею коштів недостатньо для забезпечення необхідних потреб дитини, що проживає з позивачкою та що дитина, яка проживає разом з нею є менш матеріально забезпеченою по зрівнянню з дитиною, що проживає з батьком. В свою чергу судом враховується і та обставина, що на утриманні відповідача крім спільного сина сторін перебуває ще одна дитина від другого шлюбу, а саме: син [PERSON] , [INFO] . Тобто у відповідача змінився сімейний стан та на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. За даних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивачки та приходить до висновку. що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок держави, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовами про збільшення розміру аліментів і судом ухвалюється рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Тому судовий збір не може бути стягнутим із відповідача. На основі ст. 180, 182, 183, 192 СК України.

Outcome: dismissed