Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] його батько, з якого з 2019 року стягуються аліменти на його утримання за судовим рішенням у розмірі 300 грн. щомісяця. Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2100,00 грн., внаслідок інвалідності змоги працевлаштуватись не має, у зв`язку з чим потеребує матеріальної допомоги. На даний час розмір присуджених аліментів є недостатнім для забезпечення його мінімальних соціальних потреб, систематичного лікування та медичного обстеження, а відповідач працевлаштований та отримує стабільний дохід у вигляді пенсії, додаткової матеріальної допомоги не надає. Крім того, на сьогоднішній день значно збільшився мінімальний розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та збільшився рівень цін. Просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подачі позову і довічно. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Від представника позивача [PERSON] надійла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують (вх.№5/3/23вх від 17.05.2023). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, подав відзив, у якому у задоволенні позову просив відмовити. В заперечення проти позову зазначив, що є особою з інвалідністю 3 групи, отримує дохід у вигляді пенсії, інших доходів не має, хворіє та потребує постійного лікування, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі (вх.№658/23вх від 23.05.2023). Суд вважав за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. За неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , тобто є повнолітнім. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 1991 року у Палаці урочистої реєстрації новонароджених м.Миколаєва (а.с.11). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 листопада 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2019 року (а.с.19-22). Аліменти стягуються у примусовому порядку на підставі виконавчого листа №485/1477/19 виданого 24 грудня 2019 року. Виконавче провадження ВП №61671265 відкрите згідно постанови начальника відділу Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шевченко В.М. від 30 березня 2020 року. Позивач зазначив, що заборгованості за аліментами немає. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відповідна відмітка в паспортних даних (а.с.12-13), фактично проживає в [ADDRESS] , разом з матір`ю у дядька, що підтверджується актами про проживання від 08 березня 2023 року Управляючої компанії "ЖЕД №10" (а.п.14,15). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №404241 від 11 листопада 2019 року, [PERSON] , [INFO] , встановлено другу групу інвалідності, з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково. Згідно висновку МСЕК [PERSON] доступна легка некваліфікована праця. ІПРІ. Спостереження у психіатра, обстеження у сімейного лікаря (ЕХО кт) (а.с.9-10). [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у УСЗН Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області, що вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 17 серпня 2015 року, та отримує державну соціальну допомогу у розмірі 2100 грн., що підтверджується довідкою №729 від 06 березня 2023 року Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району ( а.с.8, 24). Відповідач [PERSON] є пенсіонером за віком, особою з інвалідністю 3 групи, загальне захворювання, протипоказань до працевлаштування не має, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 10 липня 2019 року Пенсійним фондом України, та довідкою МСЕК серії 12 ААА №545017, видану 16 листопада 2017 року, інших утриманців не має, протягом 2022-2023 рр. проходив лікування з приводу наявних захворювань (а.с.58, 59-65). Згідно з записами копії трудової книжки [NUMBER] останнім місцем роботи [PERSON] було ПП "Аграрне підприємство "Благодатненський птахопром" у період з 03 квітня 2019 по 21 травня 2019 року (а.с.66). За даними реєстру застрахованих осіб, індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) за період з 2000-2019 роки наявні відомості про доходи відповідача (а.с.69-71); за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня інформація про доходи відповідача (а.с.72); станом на 31 березня 2023 року розмір його пенсії по інвалідності складає 2460 грн. згідно з довідкою про доходи (а.с.67). У відповідності до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. [PERSON] , звертаючись в суд з даним позовом, в обґрунтування своїх вимог послалався на те, що збільшився прожитковий мінімум та рівень цін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довів обставини, як-то, зміна матеріального становища відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на його утримання. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 аналіз змісту ст. 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Положеннями ч. 1, 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Тобто, законодавцем передбачено обчислення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням індексації у випадку зміни цін на споживчі товари. З урахуванням вищезазначеного, оскільки підстави для зміни розміру аліментів позивач не довів, заявлені ним позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору суд відносить на рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати, як особа з інвалідністю 2 групи.

Outcome: dismissed