Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У листопаді 2022 р. [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16.02.2002 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 154. Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди, характери, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Вказав, що з грудня 2021 р. він з відповідачем спільно не проживає, подружніх стосунків не підтримує. Через все це сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім`я розпалась, шлюб існує формально, тому шлюб слід розірвати. Попросив суд врахувати, що підстави для збереження сім`ї відсутні, тому строк на примирення просив суд не надавати. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2023 р. прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 22). Від [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому Відповідач заперечила щодо розірвання шлюбу, також у відзиві вказала на недоведеність позову, та те, що дійсною причиною розірвання шлюбу є майновий спір щодо оформлення прав на службову квартиру (а.с.27). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023 р. у задоволенні заяви [PERSON] про надання строку на примирення відмовлено. Позивач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з`явилася, у відзиві просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.27). Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.02.2002 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). У відповідності до ч. 1ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. ст. 21,24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно із п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 р. №11, ч.3 ст. 106 СК України, шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, а наявність майнового спору є самостійним предметом позову, що не перебуває на розгляді суду в рамках даної цивільної справи, та передбачена можливість законодавцем розподілу майна за взаємною згодою або в судовому порядку, тому суд не приймає до уваги обставини, викладені у відзиві. За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Враховуючи викладене,

Outcome: approved