Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовною заявою\~до ТОВ\~«Відродження» про\~стягнення орендної\~плати.\~В обґрунтування\~поданого позову\~зазначено,\~що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2019 року позивачка являється власником земельної ділянки площею 4,802 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970, після смерті бабусі, [PERSON] 21.10.2004 року між покійною бабусею позивачки, [PERSON] , та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,802 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970, який був зареєстрований 10.12.2004 року. Крім того, 21.10.2011 року між ними було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, 05.03.2015 року договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (паю) та 26.06.2017 року договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (паю) №б/н від 22.10.2004 року, відповідно до якого, за кожен рік використання землі орендар нараховує орендну плату у грошовій формі, що становить 12050,00 грн. до виплати на руки. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Термін дії договору закінчився 31.12.2021 року. Однак, після закінчення строку дії договору оренди, відповідач продовжує користуватися належною позивачці земельною ділянкою, яка у 2022 році була засіяна рапсом, через що [PERSON] була позбавлена можливості самостійно обробити землю та отримати від цього дохід. Звернувшись до ТОВ «Відродження» із заявою про виплату орендної плати за користування земельною ділянкою у 2022 році, ні відповіді, ні грошових коштів [PERSON] не отримала. В зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь орендну плату за користування земельною ділянкою за кадастровим номером 1224280500:01:001:9970 в сумі 12050,00 грн. за 2022 рік та судові витрати по справі. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2004 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 4,802 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.7,5). Також 21.10.2004 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було складено Акт прийомки-передачі земельної ділянки на підставі вищезазначеного Договору оренди (а.с.11). Крім того,\~27.07.2011\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~"Відродження"\~було укладено\~Додаткову угоду\~до Договору\~оренди земельної\~ділянки від\~21.10.2004\~року,\~згідно якої термін дії договору оренди було збільшено до 31.12.2021 року (а.с.8). Крім того, 05.03.2015 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було укладено Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (паю) без дати (а.с.12) та 26.06.2017 року Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (паю) №б/н від 22.10.2004 року (а.с.10). Так, згідно умов Договору про внесення змін від 26.06.2017 року до договору оренди земельної ділянки (паю) №б/н від 22.10.2004 року, за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 14968,94 грн., до виплати на руки 12050,00 грн. (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом №1266 від 08.08.2019 року, [PERSON] являється спадкоємцем земельної ділянки площею 4,8020 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області після смерті бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином,\~судом достовірно\~встановлено,\~що строк\~договору оренди\~земельної ділянки площею 4,8020 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970 від 21.10.2004 року закінчився 31.12.2021 року. 14.06.2022 року орендодавець [PERSON] звернулася до ТОВ «Відродження» із заявою, яку відповідачем було отримано 14.06.2022 року за вх. №652. Зі змісту даної заяви вбачається, що [PERSON] повідомила ТОВ «Відродження», що вона являється спадкоємцем земельної ділянки площею 4,8020 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970, що перебувала в оренді ТОВ «Відродження» на підставі договору оренди, укладеного з [PERSON] . Строк дії договору закінчився 31.12.2021 року. В зв`язку з чим, було направлено ряд заяв на адресу орендаря про відсутність наміру [PERSON] продовжувати договірні відносини з ТОВ «Відродження», однак, належну їй земельну ділянку було незаконно засіяно [PERSON] , через що вона втратила можливість отримати дохід від обробки своєї земельної ділянки. В зв`язку з чим, вимагає сплатити податок за користування земельною ділянкою в дохід держави та сплатити на її користь орендну плату за 2022 рік (а.с.19). Крім того, 30.06.2022 рік [PERSON] звернулася до ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою щодо самовільного зайняття посадовими особами ТОВ «Відродження» належної їй земельної ділянки площею 4,8020 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:9970 (а.с.13-17). За вищевказаною заявою ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено висновок за наслідками перевірки матеріалу ЖЕО від 30.06.2022 року, відповідно до якого заступник директора з економічних питань ТОВ «Відродження» [PERSON] пояснила, що після збору врожаю, товариство виплатить [PERSON] орендну плату за 2022 рік згідно вимог чинного законодавства України (а.с.18). Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.2 ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст.156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до висновку Верховного Суду України у справі №6-2588цс15 (№703/5377/14-ц) у випадку використання земельної ділянки без укладеного договору оренди землі, власник земельної ділянки має право на стягнення збитків у формі неодержаних доходів. Верховний Суд України у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-2588цс15 сформував правовий висновок, що з аналізу ст. 157 ЗК України, п.п. 1, 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Отже, у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст. 157 ЗК України та Порядком, а саме відшкодування збитків власникам земельних ділянок. Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 18.05.2016 у справі № 194гс1, від 28.01.2015 у справі 3-210гс14 та Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 909/45/17, у постанові від 02.07.2018 № 909/42/17. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість у відповідача перед позивачкою виникла в результаті фактичного користування землею у 2022 році без укладення орендних правовідносин із власником земельної ділянки, тому позовні вимоги про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того,\~згідно п.6\~ч.1\~ст.264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved