Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач ТОВ «Перший український експертний центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 29 від 15.08.2012 року) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр», в свою чергу ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло даний житловий будинок на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012 року. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , з якою 05.11.2013 року укладено договір № 229 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як зазначає позивач, відповідач як власник та споживач житлово-комунальних послуги, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.11.2022 року у відповідача виникла заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 24 668,11 грн. за період з 01.01.2020 року по 31.10.2022 року включно. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв`язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування у сумі 1452,47 грн. та 3% річних у сумі 558,42 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказані суми, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 06.02.2023 року до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 26 391,31 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1452,47 грн., 3 % річних в розмірі 558,42 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. 25.05.2023 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 23 057,32 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1452,47 грн., 3 % річних в розмірі 558,42 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. 01.06.2023 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 15 068,65 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1452,47 грн., 3 % річних в розмірі 558,42 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. В судове засідання представник позивача Дегтяр О.П. не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до пояснювального листа, відповідач визнала наявність у неї заборгованості, вказавши, що заборгованість виникла внаслідок неможливості сплати, оскільки вона разом з дітьми знаходиться за кордоном з 24.02.2022 року з початку вторгнення та введення воєнного стану на території України. Також, відповідач вказала, що писала листа на ім`я директора позивача про припинення нарахування комунальних платежів у повному обсязі та реструктуризацію заборгованості, але відповіді не отримала. Відповідач зауважила, що не може бути присутньою у суді і запевнила, що сплатить заборгованість частинами протягом 6 місяців. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із протоколом засідання правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 29 від 15.08.2012 року, вирішено житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з вбудованими нежитловими приміщеннями, насосною ІТП, внутрішньо будинковими інженерними мережами передати на обслуговування та експлуатацію ТОВ «Перший український експертний центр». Таким чином, позивач є обслуговуючою організацією вказаного будинку, здійснює його утримання, обслуговування та експлуатацію. Як вбачається з інформації з Державного реєстру правочинів, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 05.11.2013 року між сторонами було укладено договір № 229 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Згідно розрахунку заборгованості б/н по особовому рахунку № [NUMBER] власника квартири [ADDRESS] , у відповідача за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 15 068,65 грн. На даний час заборгованість не сплачена, а тому було здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 1452,47 грн. та 3 % річних у розмірі 558,42 грн. за період з березня 2020 року по січень 2022 року включно. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умоз договору. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Фактичне надання таких послуг підтверджується актами виконаних робіт. Позивач, відповідно до Акту приймання-передачі будинку є виконавцем функцій зі своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку по [ADDRESS] . З 2013 року відповідач отримує житлово-комунальні послуги, не відмовлялась від їх отримання, отримувала рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавались житлово-комунальні послуги є копії Актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, договори на обслуговування домових систем. Водночас, зменшення розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в разі відсутності споживача, чинним законодавством не передбачена. З огляду на наведені норми Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 03.10.2013 року. Враховуючи викладене, відповідач зобов`язана оплатити житлово-комунальні послуги, якими вона користувалася та які були надані позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на те що, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не належним чином сплачує за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 31.05.2023 року складає 15 068,65 грн. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 1452,47 грн. та 3% річних в сумі 558,42 грн. Вказані розрахунок заборгованості та нарахування відповідачем не оспорено і не спростовано. Натомість, відповідно до пояснювального листа, відповідач визнає наявну у неї заборгованість. Також, матеріали справи свідчать про те, що за час розгляду справи відповідачем частково сплачено заборгованість, наслідком чого є звернення позивача із заявою про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 15 068,65 грн., інфляційних втрат у сумі 1452,47 грн., та 3% річних у сумі 558,42 грн., є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved