Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання проживання, згідно з якою просив суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] та його померлого рідного брата [PERSON] , у період з січня 2020 року до середини травня 2005 року включно. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що його батько [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично, після новорічних свят 2000 року постійно проживав у селі Яруша Могилів-Подільського району Вінницької області біля своєї хворої матері [PERSON] та свого хворого брата [PERSON] , поховавши його, повернувся в Черкаську область, тобто жив з покійними рідними заявника більше 5 років. 30 листопада 2020 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С.В, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,4702 га з кадастровим номером 0522688000:01:000:0157 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, та на земельну часту (пай), що належала його рідній бабусі [PERSON] , померлій 20.11.20000, стало відсутність документів, що підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю батька заявника [PERSON] з рідним братом заявника [PERSON] . Доказами, що підтверджують факт спільного проживання кушніра [PERSON] з рідним дядьком [PERSON] містяться в довідці Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про те, що після смерті дядька спадщину отримав фактично батько заявника та у листах [PERSON] і [PERSON] . Ухвалою суду від 27 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі на 25 квітня 2023 року. Вказаною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської обласні Кравченок С.В, належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 14 квітня 2023 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Краченок С.В, на адресу суду направлено копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 25 квітня 2023 року заявником на адресу суду направлено копії паспортів на [PERSON] [PERSON] . Через неявку в судове засідання, призначене на 25 квітня 2023 року представника заінтересованої особи, судовий розгляд у справі, відкладено на 22 травня 2023 року. 16 травня 2023 року на адресу суду надійшов лист від заінтересованої особи, згідно з яким представник Могилів-Подільської міської ради просила суд розглядати справи за відсутності представника Могилів-Подільської міської ради та направити рішення до міської ради. При розгляді справи Могилів-Подільська міська рада покладається на розсуд суду. 22 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява від заявника у справі [PERSON] про розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Заявник зареєстрований у місті Біла Церква Київської області (а.с.15). Постановою приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченок С.В. від 30 листопада 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,4702 га, кадастровий номер 0522688000:01:000:0157, що розташована на території Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та право на земельну ділянку, площею 1,58 га, що розташована на території Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району вінницької області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, відмовлено. Підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину стало те, що [PERSON] не надано докази пості ного проживання померлого [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.22-23). [PERSON] був власником земельної ділянки, кадастровий номер 0522688000010000157, площею 1,4702 га, що розташована на території Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.24-25). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.29). На ім`я [PERSON] [INFO] видано сертифікат на земельну частку (пай) в КСП «Придністров`я» в с. Яруга Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.26-27). Спадкова справа після смерті [PERSON] станом на 14.03.2020 не заводилася (а.с.30). [PERSON] помер [INFO] (а.с.31). [PERSON] померла [INFO] (а.с.32). Заявник у справі є сином [PERSON] (а.с.35). Заявником додано лист від [PERSON] , згідно з яким останній з 1974 року проживає в селі Яруга та до 2020 року був лікарем в місцевій лікарні. Був добре знайомим з [PERSON] . який постійно проживав з матір`ю [PERSON] . Після смерті матері стан здоров`я [PERSON] погіршився і з 2000 року до нього приїхав його брат [PERSON] , який постійно приживав в селі Яруга, доглядаючи до смерті [PERSON] (а.с.36-37) та лист від [PERSON] , згідно з яким остання добре знала [PERSON] та її синів [PERSON] і [PERSON] . Дядько жив біля матері та хворів. Коли [PERSON] захворіла, почав частіше приїжджати [PERSON] . [PERSON] жив в з ними в будинку на початку двохтисячного року, а після смерті [PERSON] похоронив його та виїхав (а.с.38-39). Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , єдиною особою, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, є його син [PERSON] (а.с.53-97). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Оцінюючі зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 1264 Цивільного кодексу України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частина 4 ст. 3 Сімейного кодексу Українивказаує на те, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно проживають разом та ведуть спільне господарство. Згідно з вимогами п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Подібні правовідносини містяться і в Постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справах: № 337/5266/15-ц від 25 січня 2018 року, № 588/350/15-ц від 15.08.2019 року. Відповідно до ч.3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України - кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановивши, що заявник не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання його батька [PERSON] зі своїм померлим братом [PERSON] за період часу з 2000 до 2005 року, не надав суду доказів ведення спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. Суд не бере до уваги листи заявнику від [PERSON] та [PERSON] (а.с.36-39), так як для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року у справі № справа № 531/295/19 (провадження № 61-3071 св 21). Суд не бере до уваги довідку Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 23.10.2020 (а.с.28). щодо фактичного отримання спадщини [PERSON] , так як, зі змісту вказаної довідки не вбачається факт проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю на протязі п`яти років перед відкриттям спадщини, наявність в останніх спільного побуту, взаємних прав та обов`язків. Крім цього, суд зазначає, що після смерті [PERSON] ( [INFO] ), його брат [PERSON] до своєї смерті ( [INFO] ) не ініціював питання щодо проживання однією сім`єю із братом та не реалізував своє право на оформлення спадкових справ на оформлення спадщини, про що свідчить відсутність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.29). За таких обстави, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed