Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» Завадська О.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові вказує, що 20.08.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200090912 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 19550,00 грн., з встановленим строком користування з 20.08.2014 року по 20.05.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та не сплатив відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 13.03.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 57781,86 грн., з яких: 18663,55 грн. - заборгованість за кредитом; 39118,31 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором №200090912 від 20.08.2014 року у розмірі 57781,86 грн. та 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «Діджи Фінанс» задоволенню підлягає з таких підстав. Судом установлено, що 20.08.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №200090912, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 19550,00 грн. на строк до 20.05.2017 року. Факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] підтверджується наданими представником позивача та підписаними відповідачем копіями письмових доказів, а зокрема: заяви (оферти) №200090912 від 20.08.2014 року, анкети №552382 від 20.08.2014 року, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Кредитна карта МКредитка (неіменна)» від 20.08.2014 року, тарифами по продукту «МКредитка» та розписки про отримання платіжної картки та/або пін-коду № 2620350577301 . 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №7_БМ, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору. З копії витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 року, відповідно до якого до нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №200090912, укладеним 20.08.2014 року з [PERSON] на строк до 20.05.2017 року на суму 57781,86 грн., з яких: 18663,55 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 39118,31 грн. - заборгованість за доходами. При вирішенні позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором суд застосовує норми права. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статтями\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 3\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2\~ст.129 Конституції України\~закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів судом установлено, що: 20.08.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №200090912, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 19550,00 грн. на строк до 20.05.2017 року, при укладенні якого сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦК України; 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №7_БМ, відповідно до умов якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшли права кредитора за кредитним договором №200090912, укладеним 20.08.2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі і прав вимоги заборгованості у розмірі 57781,86 грн, з яких: 18663,55 грн - заборгованість по тілу кредиту; 39118,31 грн - заборгованість за доходами. У порушення вимог ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~доказів виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач у визначений судом строк не надав, розміру заявленої до стягнення заборгованості, не спростував, а тому позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованими. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору позивачем підтверджена платіжним дорученням № 3375 від 07.03.2023 року. Тому з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь позивача. На підставі ст.ст.2, 11, 15, 256, 259,\~ ,\~267,\~509,\~512,\~514,\~517,\~526,\~530,\~610-612, 625, 626, 634,\~638,\~1048,\~1050,\~1054,\~1055,\~1077,\~1078 ЦК України,

Outcome: approved