Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

І. Суть спору: Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. (ордер серії ВС №1171004) звернувся до суду із зазначеним позовом покликаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на середню земельну частку (пай) площею 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Дидятицької сільської ради (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада) та належала померлій на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку пай) серії ЛВ №10633. Зазначає, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування після її смерті була донька померлої [PERSON] , яка спадщину після її смерті прийняла відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, так як вступила в управляння та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які б претендували чи могли претендувати на спадкове майно [PERSON] , крім [PERSON] , не було. Наголошує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на середню земельну частку (пай) площею 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Дидятицької сільської ради (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада), яку вона, в свою чергу, успадкувала після смерті матері [PERSON] . Зазначає, що за життя спадкодавець [PERSON] , заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування після її смерті була донька померлої [PERSON] (позивачка у справі), яка спадщину після її смерті прийняла, так як проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували чи могли претендувати на спадкове майно, крім позивачки, не має. Наголошує, що через відсутність правовстановлюючих документів на зазначену земельну частку (пай) та неможливість отримання її дублікату, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачкою право на середню земельну частку (пай) площею 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Дидятицької сільської ради (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . ІІ. Позиція учасників справи: В підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його та [PERSON] відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. у підготовче засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді від 21.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи: Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved