Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2022 року [PERSON] через свого представника - [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 97552,32 грн, з яких 61834 грн - кошти сплачені за попереднім договором № 166ПП/07/2021 від 31 липня 2022 року, три відсотки річних - 1769,00 грн та інфляційні втрати - 14849,32 грн; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 31 липня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Попередній Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів № 166ПП/07/20, за умовами якого сторони взяли на себе зобов`язання укласти в термін з 32 по 34 тиждень вагітності Основний договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів. На виконання умов договору [PERSON] сплатила авансовий платіж в розмірі 61834,00 грн. 14 січня 2022 року між сторонами укладено договір № 26Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт». Згідно Додаткової угоди № 1 до Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів від 14 січня 2022 року позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 19100,00 грн. 09 березня 2022 року позивач надіслала на електронну адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» лист про ініціювання розірвання договору, оскільки пологовий будинок не може її прийняти та просила повернути сплачені кошти в розмірі 80 934,00 грн. Позивач народила дитину в Республіці Польща. Для врегулювання спору у досудовому порядку позивач надсилала на електронну адресу пологового будинку заяву про повернення коштів. Також, 10 серпня 2022 року зверталася із письмовою заявою про повернення грошових коштів до генерального директора ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». Однак, вимоги залишилися без задоволення. 04 листопада 2022 року позивач надіслала на адресу відповідача претензію про повернення коштів, однак станом на даний час відповіді не надано. Рух справи Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року про відкриття провадження по справі повернуто особі, яка її подала. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року справу передано для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача. 03 квітня 2023 року матеріали справи надійшли на адресу Оболонського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Не погоджуючись з пред`явленими позивачем вимогами представник відповідача в порядку ст. 178 ЦПК України, подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що 14 січня 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено Договір № 26Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність), пакет «Комфорт». Позивачем сплачено вартість договору в розмірі 61 834,00 грн. Дана вартість складається з 61134,00 грн - сума договору ведення - вартість із 14% та 25,5 % знижками; 700,00 грн - страховий платіж «Безпечні пологи стандарт», Програма 1, який було оплачено на користь страховика ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Разом, з тим 14 січня 2022 року укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 26Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність), пакет «Комфорт». Позивачем оплачено вартість додаткової угоди в розмірі 19100,00 грн. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за Договором ведення та Додатковою угодою, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, пологовий будинок призупинив свою роботу до 01 вересня 2022 року, що негативно відзначилося на фінансових показниках ТОВ Пологовий будинок «Лелека». Разом з тим, під час обстрілу будівля пологового будинку зазначала значних пошкоджень, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження. У відзиві також представник відповідача заперечувала щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі п. 2 ст. 625 ЦП України, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та з огляду на положення ст. 617 ЦК України та наявності у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» форс-мажорних обставин не можуть застосовуватися. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн зазначає, що не надано доказів понесених судових витрат. В свою чергу 09 березня 2023 року представник позивача надала відповідь на відзив, в якому зазначає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Однак, настання обставин не переробної сили не може бути підставою для звільнення особи від обов`язку повернути безпідставно збережені кошти, оскільки позивач не отримала медичні послуги та допомогу конкретного лікаря, за яку сплатила додаткові кошти. Твердження відповідача про те, що нібито у позивача не виникало порушене право, у зв`язку з дією форс-мажорних обставин на території України є абсурдним, оскільки позивач уклала договір на конкретні медичні послуги, а саме: з ведення пологів та додатково сплачено надання медичних послуг в пологах заздалегідь обраним лікарем акушером-гінекологом. Сама сутність таких послуг як ведення пологів не може очікувати закінчення або відтермінування на час дії форс-мажорних обставин на території України. Позивач народила дитину у іншому медичному закладі за кордоном, відповідач у свою чергу не виконав взяті на себе зобов`язання, за які отримав аванс, а тому право позивача порушене. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 31 липня 2021 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] укладено Попередній договір № 166ПП/07/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) Пакет «Комфорт», за умовами якого сторони зобов`язалися у термін з 32 до 34 тижня вагітності укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт», на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього (а.с. 6-7). Згідно п. 1.4 Договору, при підписанні попереднього договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 61834,00 грн, що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за основним договором (Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт». Згідно рахунку - фактури № 61975 від 31 липня 2011 року, квитанції від 31 липня 2021 року та квитанції від 02 серпня 2021 року позивачем [PERSON] сплачено грошові кошти за Попереднім договором № 166ПП/07/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) Пакет «Комфорт» у розмірі 61834,00 грн (а.с. 21-22). 14 січня 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] укладено Договір № 26Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Комфорт», за умовами якого медичний заклад зобов`язався надати пацієнту медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів прийнятих в медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та Додатком до нього, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором. Відповідно до п. 3.1 Договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу пацієнту, в межах договору. Також, 14 січня 2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, за умовами якої медичний заклад за бажанням пацієнта призначає лікаря для індивідуального проведення пологів (а.с. 17). Відповідно до п. 2 Додаткової угоди, вартість даної послуги сплачується пацієнтом додатково в розмірі 19100,00 грн, одноразово у формі 100 % передплати, в день підписання даної Додаткової угоди. Згідно рахунку - фактури № 70187 від 14 січня 2022 року позивачем [PERSON] сплачено грошові кошти за Додатковою угодою № 1 до Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів сплачено грошові кошти в розмірі 19100,00 грн (а.с. 23). Згідно п. 9.1 договору № 26Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність) пакет «Комфорт», за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та на умовах цього договору. Пунктом 11.2 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами із врахуванням вимог п. 8.4. договору і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до п. 10.1 договору, дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта, при цьому пацієнту , на його письмову вимогу, повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Відповідно до Додатку № 4 до вищевказаного договору сторонами обумовлено перелік послуг, що входять до вартості пакету, які входять у предмет договору (а.с. 14 зворотня сторона). Позивач зверталася до відповідача зі заявою та претензією про повернення коштів. Проте кошти не були повернуті. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено та який діє на день ухвалення рішення. У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). За змістом ст. 509 ч. 3, 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач добровільно не виконав умови договору в позасудовому порядку, сплачені позивачем кошти, в обсязі не наданих послуг не повернув. При цьому, умовами договору передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору. Судом встановлено, що позивач народила дитину в іншому медичному закладі. Надаючи оцінку аргументам представника відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивача права на повернення сплачених ним грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. За таких умов, суд вважає, що оспорюваний договір між сторонами слід вважати припиненим у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, ст. ст. 611, 907 ЦК України. Водночас, у зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивач має право на повернення сплачених ним грошових коштів, що також передбачено умовами договору. В частині надання оцінки розміру коштів, які підлягають поверненню, суд зазначає, що за Попереднім договором № 166ПП/07/2021 від 31 липня 2021 року слід стягнути грошові кошти в розмірі 61834,00 грн та за грошові кошти сплачені за Додатковою угодою № 1 до Договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів від 14 січня 2022 року слід стягнути грошові кошти в розмірі 19100 грн. Стаття 625 ЦК України передбачає міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що слідує із назви самої статті та узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 р. у справі № 910/4518/16. За умовами укладеного договору п. 10.1 дія договору може бути достроково припинена за ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення Медичного закладу із зазначенням причин розірвання Договору. В цьому випадку договір вважається розірваним через п`ять робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від пацієнта. При цьому пацієнту, на його письмову вимогу повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично надані медичні послуги. В матеріалах справи міститься письмова вимога позивача від 04 листопада 2022 року, яка надіслана до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» згідно штампу Укрпошти 07 листопада 2022 року. Посилання представника позивача, що позивач раніше зверталась до відповідача зі заявою 10 серпня 2022 року суд не може визнати доведеним. На заяві, що міститься в матеріалах справи (а.с.24) відсутні відомості про отримання цієї заяви уповноваженою особою відповідача, не зазначено прізвища та посади, дати отримання та номер вхідної кореспонденції, через що суд не може встановити доведи факт звернення позивача до відповідача 10 серпня 2022 року із вимогою про повернення коштів. Будь-яких належних та допустимих доказів зверненням позивача до відповідача про повернення сплачених коштів засобами електронного зв`язку ні позивачем, ні представником позивача не додано. З урахуванням вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи. З огляду на заявлені позовні вимоги й наявність доказів звернення позивача з вимогою про повернення коштів лише 07 листопада 2022 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних - 1769,00 грн та інфляційні втрати - 14849,32 грн задоволенню не підлягають. Отже, позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційне збільшення боргу в розмірі за прострочення виконання зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності відповідача за порушення грошового зобов`язання, проте матеріали справи не містять доказів звернення до 07 листопада 2022 року позивача із вимогою про повернення коштів. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати позивачем коштів в рахунок судових витрат, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, суд вважає за потрібне відмовити у стягненні таких витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 802,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial