Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», позивач) звернулось до Диканського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 6590,38 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 15.11.2018 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та страхувальником УА ТОВ «ЄВРОМІКС ІІ» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ 135323 щодо транспортного засобу «Ford» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 27.04.2019 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Москвич» д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Представник позивача зазначає, що постановою Золочівського районного суду Харківської області від 13.06.2019 по справі № 622/456/19 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі страхового акту позивачем здійснено виплату страхувальнику УА ТОВ «ЄВРОМІКС ІІ» страхового відшкодування в розмірі 12401,10 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована за полісом № АМ 8593301 в АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ», тому останнє на підставі ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувало Приватному акціонерному товариству «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 5810,72 грн. Позивач зазначає, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 6590,38 грн. З посиланням на ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України та ст.ст. 27, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає, що у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати зазначену різницю позивачу, що зумовило звернення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до суду з цим позовом. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 26.12.2022 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачу та відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов та відповідь на відзив. Копію вказаної ухвали направлено позивачу на адресу місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40 та відповідачу [PERSON] на його зареєстровану адресу місця проживання: [ADDRESS] . Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 25.01.2023 дану цивільну передано за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24.02.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - прийнято до розгляду. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.04.2023 від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому він з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц, стверджує, що оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант», саме до останнього як до страховика слід пред`являти вимогу про стягнення повної суми виплаченого позивачем страхового відшкодування. Однак, будь-яких документів, що свідчать про звернення позивача до АТ «СК «Мега-Гарант», до суду представлено не було. У свою чергу, покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах відшкодування шкоди на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, представник відповідача вказує, що ДТП за участю [PERSON] сталося 27 квітня 2019 року, страховий акт та розрахунок страхового відшкодування були складені позивачем 23 травня 2019 року. Постановою Золочівського районного суду Харківської області від 13 червня 2019 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП. Однак, з позовом про відшкодування шкоди ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось лише у грудні 2022 року, про що свідчить ухвала Диканського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2022 року. Тобто, позивачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був пропущений встановлений законом строк позовної давності. Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 28.04.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій з посиланням на ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» зазначено, що здійснення страхових виплат і страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту. Сторонами договору добровільного страхування було погоджено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається без урахування експлуатаційного зносу, на підставі кошторису, рахунку СТО. Отже, позивачем надано всі документи, що підтверджують розмір та правомірність виплати страхового відшкодування (12401,10 грн.), у свою чергу, представником відповідача розрахунок даної суми страхового відшкодування не поставлено під сумнів. Вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант», то остання,

Outcome: dismissed