Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

06.07.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Савченко І.В. через систему «Електронний суд» подала до суду позов до [PERSON] , яким просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначала, що 05.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зроблено відповідний актовий запис №100. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини не підтримують з серпня 2022 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 07.02.2023 року позовну заяву було залишено без руху. 13.02.2023 через підсистему "Електронний суд" представник позивача подала до суду заява про усунення недоліків на виконання вимог вищенаведеної ухвали. Ухвалою судді від 14.02.2023 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Позивач в призначене судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомилася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву не надала. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 березня 2021 року сторони зареєстрували шлюб про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) був зроблений відповідний актовий запис №100. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч. 1ст. 3\~Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. Сторони з серпня 2022 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved