Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Зазначав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Він є її спадкоємцем. Під час оформлення спадщини нотаріусом йому було повідомлено про те, що оформити спадщину на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві власності його матері, неможливо, оскільки наявне обтяження на вказане майно, а саме: постанова про арешт та заборона його відчуження б/н від 16.04.2002. 27.11.2020 він звернувся до відповідача з метою з`ясування підстав для винесення вищевказаної постанови. 02.12.2020 відповідачем йому було повідомлено про те, що стосовно нього відсутні виконавчі провадження. Посилаючись на зазначені обставини, просив зобов`язати відповідача зняти арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] , відповідно до постанови про арешт майна та заборони відчуження б/н від 16.04.2002 виданої відділом державної виконавчої служби у Подільському районі. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити. Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд увалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4). Згідно з Інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.10.2020 на квартиру [ADDRESS] накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна та заборони відчуження б/н від 16.04.2002 (а.с. 8). Вищевказана квартира належала на праві власності [PERSON] (а.с. 5-6). Відповідно до листа Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві від 02.12.2002 [PERSON] повідомлено про те, що виконавчі провадження щодо нього на виконанні не перебувають, інформація щодо виконавчого провадження за постановою б/н від 16.04.2004 відсутня (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, а відповідачем у вказаному спорі має бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як установлено судом, власником спірного нерухомого майна була померла [PERSON] . Ураховуючи те, що в силу норм ст. 59 Закону до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, позивач не є власником спірного рухомого майна, яке на праві власності належало померлому [PERSON] , до того ж, Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не є належним відповідачем у справі, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed