Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/3 частині від усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позову, вказувала що, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей, які перебувають на утриманні позивача, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду. Згідно з приписами частини 5 статті 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. В зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не викликалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач є батьком двох малолітніх дітей [PERSON] , 2018 року народження (а.с.10) та [PERSON] , 2020 року народження (а.с.11), матір`ю яких є позивач. Позивач стверджує, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як видно з матеріалів справи, малолітні діти позивача, проживають разом із нею, за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,13). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України, при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved