Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

17 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, мотивуючи свій позов тим, що 22.11.2016 року о 17 годині в місті Харкові на перехресті проспекту Московському та вулиці Червоношкільна набережна, [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2121 державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дороги автомобілю, який рухався по головній дорозі (проспект Московський), скоїв зіткнення з автомобілем Тойота державний реєстраційний номер [NUMBER] , за кермом якого знаходився [PERSON] . Зазначене призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого завдано матеріальні збитки. Транспортний засіб марки Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний належав їй на праві власності та зареєстрований за нею, як вбачається з технічного паспорту серії [NUMBER] , який виданий 19.11.2016 року. 19.11.2016 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було укладено у письмовій формі договір позички транспортного засобу, відповідно до якого позичкодавець передав, а користувач прийняв в тимчасове безоплатне користування строком на 24 місяці транспортний засіб марки Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний. Таким чином, станом на 22.11.2016 року автомобіль марки Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний перебував у законному користуванні [PERSON] . Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2017 року, справа №646/12936/16-п про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] закрито за закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Під час перебування в провадженні судді Червонозаводського районного суду м.Харкова справи №646/12936/16-п, ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.01.2017 року було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено ХНІДСЕ імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса. Відповідно до Висновку судової автотехнічної експертизи №2045 по справі №646/12936/16-п про адміністративне правопорушення у відношенні водія [PERSON] , складеного 20.03.2017 року: в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2121 [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.11 та розділу 33 п/п 2.1 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньої-транспортної пригоди. [PERSON] , як користувач, на підставі договору позички від 19.11.2016 року, має право у разі пошкодження транспортного засобу під час ДТП, пред`являти грошові вимоги щодо відшкодування витрат за ремонт транспортного засобу від свого імені та отримувати відшкодування завданих збитків, звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] , ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 12.009.2017 року за даною позовною заявою відкрито провадження у справі (справа №642/4501/17; провадження №2/642/16781/17). На підставі клопотання [PERSON] , як відповідача у даній справі, ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 року було призначено судову автотехнічну експертизу по цивільній справі №642/4501/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, виконання якої доручено експертам Дніпропетровського НДІСЕ. Відповідно до Висновку судової автотехнічної експертизи №1855-18 від 20.09.2018 року, на підставі вихідних даних, які стосуються розвитку механізму ДТП на його першій стадії (отриманих під час дослідження відеозапису моменту ДТП), а також заданих ухвалою суду, водій [PERSON] в даній дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та п.16.11 Правил дорожнього руху України. Оскільки ДТП мала місце під час виїзду автомобіля ВАЗ 2121 з вулиці Червоношкільної набережної, (яка є другорядною) на проспект Московський, при цьому водій [PERSON] не мав переваги на першочерговий проїзд перехрестя, слід дійти висновку про невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 2121 [PERSON] вимогам п.10.1 та п.16.11 Правил дорожнього руху України. Таким чином, вважає, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП повністю доведена та підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №122806 у відношенні [PERSON] , так і висновками судових автотехнічних експертиз №2045 від 20.03.2017 року та №1855-18 від 20.09.2018 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №11595 від 08.12.2016 року величина матеріальних збитків завданих її автомобілю становить 384 264 грн. 46 коп. Вартість проведеної експертизи становить 1 585 грн. 80 коп. Цивільна відповідальність винуватця ДТП, а саме відповідача [PERSON] застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», страховий поліс №8374425, строк дії якого з 11.03.2016 року до 10.03.2017 року. З 13.06.2019 року ТДВ «СТ «Домінанта» перебуває в стані припинення. Відшкодування за невиконаними зобов`язаннями відповідно до вимог чинного законодавства України страховика ТДВ «СТ «Домінанта» має здійснюватися в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ та згідно пункту 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків. Вона, як власник автомобіля марки Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний, заяву на виплату страхового відшкодування до страхової компанії не надавала, проте замість неї 24.11.2016 року з повідомленням про ДТП до страхової компанії звернувся [PERSON] , у законному володінні якого на підставі договору позички від 19.11.2016 року на момент скоєння ДТП перебував автомобіль. Однак страхова компанія не знайшла підстав для виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу третьою стороною, чим порушила норми діючого законодавства. Жодних відшкодувань в межах страхового полісу №8374425, строк дії якого з 11.03.2016 року до 10.03.2017 року, не здійснила. Оскільки [PERSON] правомірно володіючи автомобілем марки Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний на підставі договору позички від 19.11.2016 року, яким останньому було надано право у разі пошкодження транспортного засобу під час ДТП, пред`являти грошові вимоги щодо відшкодування витрат за ремонт автомобіля від свого імені та отримувати відшкодування завданих збитків, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, а рішення по суті вирішення спору було ухвалено лише 15 червня 2020 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, то позовна давність для звернення до суду власника автомобіля сплинула, проте матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП не відшкодовано. Враховуючи, що розгляд справи за позовною заявою [PERSON] тривав майже три роки, а вона, як власник автомобіля, фактично була позбавлена можливості звернутись за захистом свого порушеного права до тих самих відповідачів, з тих самих підстав, то вважає, що причина пропуску строку позовної давності є поважною, а її порушене право підлягає захисту. Просила суд визнати поважними причини пропущення позовної давності та поновити строк позовної давності. Стягнути з відповідачів [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» 384 264 грн. 446 коп. в якості відшкодування матеріальних збитків, розподіливши їх відповідно до вимог чинного законодавства. Стягнути з відповідачів [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» 1 585 грн. 80 коп. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків, розподіливши їх відповідно до вимог чинного законодавства. Стягнути з відповідачів [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта», сплачені позивачем судові витрати (судовий збір) у сумі 3 858 грн. 50 коп., розподіливши їх відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 21.09.2020 року було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с.83-84, том 1). 08.12.2020 року відповідачем [PERSON] надано суду Відзив на позовну заяву (а.с.121-127, том 1), в якому він просив суд не поновляти [PERSON] строк позовної давності та відмовити їй в задоволенні позовних вимог до [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта». 16.12.2020 року від Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України (МТСБУ) надійшли Пояснення (а.с.131, том 1), в яких просили суд рішення постановити згідно чинного законодавства. Справу розглянути у відсутність представника МТСБУ, копію рішення направити за адресою: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар, 8. 22.12.2020 року від представника позивача на підставі договору про надання правової допомоги адвоката Черноморець С.Є. надійшла Відповідь на відзив (а.с.134-138, том 1), в якій вона просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 05.04.2021 року від третьої особи [PERSON] надійшли Пояснення (а.с.181-182, том 1), в яких просив суд після надання ним пояснень, наступні судові засідання проводи без його участі. Крім того, просив зазначені пояснення долучити до матеріалів справи. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 22.03.2023 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП суддею Турченко Т.В. прийнято до свого провадження. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.04.2023 року від представника відповідача адвоката Корчан М.С. надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.13-19, том 2), в якому він просив суд не поновляти [PERSON] строк позовної давності та відмовити їй в задоволенні позовних вимог до [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта». 07.04.2023 року від представника відповідача адвоката Корчан М.С. до суду надійшла Заява про зупинення провадження у справі (а.с.34-35, том 2). 14.04.2023 року від представника позивача на підставі договору про надання правової допомоги адвоката Черноморець С.Є. надійшла Відповідь на відзив (а.с.42-45, том 2), в якій просила суд залучити відповідь на відзив до матеріалів справи. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 17.04.2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвокат Корчана Миколи Семеновича про зупинення провадження по цивільній справи №642/4141/20 відмовлено (а.с.47, 50). В судовому засіданні представник позивача адвокат Черноморець С.Є. позов підтримала. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Корчан М.С. в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за пропуском строку звернення до суду. Застосувати до позовних вимог [PERSON] строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але його інтереси в судовому засіданні представляє адвокат Корчан М.С. Представник ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду Пояснення (а.с.181-182, том 1), в яких просив суд після надання ним пояснень, наступні судові засідання проводи без його участі. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, але надав суду Пояснення (а.с.131, том 1), в яких просив суд звернути увагу, що у відповідності до положень пункту 5 частини 1 статті 268 ЦК України на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) позовна давність не поширюється. Рішення постановити згідно чинного законодавства. Справу розглянути у відсутність представника МТСБУ, копію рішення направити за адресою: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар, 8. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника ТДВ «СТ «Домінанта», третьої особи Льозного Олега Анатолійовича, представника Моторного (транспортного) страхового бюро України. Суд, заслухавши представника позивача адвоката Черноморець С.Є., представника відповідача адвоката Корчан М.С., розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст.16 ЦК України способами. Частиною 1 статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 22 листопада 2016 року о 17:00 годині в м.Харкові на перехресті проспекту Московського та вулиці Червоношкільна набережна сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ 2121 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по другорядній дорозі та автомобіля Тойота Кемрі державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній смузі руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було спричинено матеріальну шкоду та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2017 року розглянуто протокол складений за результатами ДТП, справа №646/12936/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Справу закрито за закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Червонозаводським районним судом м.Харкова при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] була призначена судова автотехнічна експертиза. Згідно Висновку судової автотехнічної експертизи №2045 ХНДІСЕ імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса від 20.03.2017 року, в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2121 [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.11 та розділу 33 п/п 2.1 ПДР та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Також Ленінським районним судом м.Харкова в рамках розгляду цивільної справи була призначена судова автотехнічна експертиза за клопотанням відповідача [PERSON] і в експертній установі за вибором відповідача. Згідно Висновку Дніпропетровського НДІСЕ №1855-18 від 20.09.2018 року, в діях водія автомобіля Тойота [PERSON] , не вбачаються порушення ПДР, які б знаходились з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Таким чином, суд приходить до висновку про достатність належних та допустимих доказів та доведеність вини водія автомобіля ВАЗ 2121 [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] на відповідній правовій підставі володів та користувався транспортним засобом, а саме на підставі договору позички транспортного засобу від 19.11.2016 року. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль, яким користувався [PERSON] . Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з п.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пункт 2 цієї ж статті визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки відповідач [PERSON] , під час ДТП керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак [NUMBER] , то саме у останнього виникає обов`язок цивільної відповідальності перед потерпілим. На підставі Договору обов`язкового страхування № АЕ/8374425 від 13.03.2013 р. та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, транспортний засіб відповідача [PERSON] ВАЗ 2121 державний номерний знак [NUMBER] забезпечено страховим полісом. 24.11.2016 року з повідомленням про ДТП, що сталася 22 листопада 2016 року до страхової компанії звернувся [PERSON] . До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну, потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників ( ст.3 цього Закону). Відповідно до ст.5 зазначеного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст.9, 22-31 вказаного Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ст.35 зазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на страхове відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП надає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно з п.36.2 ст.36 зазначеного Закону, рішення про здійснення страхового відшкодування та виплата, або рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування Страховик зобов`язаний прийняти протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування та повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Проте, станом на час розгляду справи власник пошкодженого автомобіля марки Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний [PERSON] з заявою на виплату страхового відшкодування до страхової компанії не зверталась. Відповідно до ч.37.1 ст.37 зазначеного Закону підставою для відмови у здійснені страхового відшкодування є: 37.1.4 неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого… Таким чином, зазначеною статтею Закону чітко визначено початок річного строку - з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Цей строк є присічним і поновленню не підлягає. Враховуючи час події 22.11.2016 року, та той факт, що станом на час розгляду справи, власник пошкодженого автомобіля заяву на виплату страхового відшкодування не подала, то підстави для виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу відсутні. На підставі викладеного та з урахуванням того, що позивач звернулася з позовними вимогами, в яких просить суд стягнути матеріальну шкоду, а також витрати, солідарно з відповідачів ТДВ «СТ Домінанта» та [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідача ТДВ «СТ Домінанта» задоволенню не підлягають. Крім того, позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» задоволенню не підлягають, оскільки згідно вказаного вище та ст.543, 1190 ЦК України зазначена у позові шкода не була завдана спільними діями відповідачів. З метою визначення розміру шкоди заподіяної [PERSON] , як володільцю та користувачу транспортного засобу Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний, останній звернувся до ХНДІСЕ імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №11595 від 08.12.2016 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний складає 384 264 грн. 46 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля Тоyota Camry, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивачка в своїй позовній заяві просить суд відшкодувати матеріальні збитки, завдані автомобілю Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний, а саме вартість відновлювального ремонту автомобілю згідно з Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №11595 від 08.12.2016 року. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Також, як передбачено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки законодавцем визначено обов`язок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність. Так ст.1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, судом встановлено, що водієм [PERSON] було застраховано свою відповідальність відповідно до чинного законодавства, власнику автомобіля Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний, власнику було надано можливість звернутись за відшкодуванням завданої шкоди внаслідок ДТП, що не заперечується позивачем, однак таким правом власник майна не скористалась. Як встановлено в судовому засіданні автомобіль Тоyota Camry, 2014 року випуску, двигун [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 2494, колір чорний був проданий власником 06.12.2016 року (а.с.128-129, том 2) і доказів здійснення ремонту автомобіля суду не надано. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу (п. 1.1); страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування» (п. 1.2); потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п. 1.3); особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4). [PERSON] свою відповідальність, як водія, було застраховано згідно поліса з 11.03.2016 року по 10.03.2017 року. Розмір відшкодування за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн. Власник автомобіля [PERSON] до страхової компанії не зверталась. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. За вимогами ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такі висновки щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність було викладено Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відступивши від попередніх висновків, сформульованих Верховним Судом України. Таким чином, позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Не підлягають задоволенню вимоги представника відповідача адвоката Корчан М.С. про застосування до позовних вимог [PERSON] строку позовної давності, оскільки відповідно до пункту 5 частини 1 статті 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування). Згідно ст. ст.134, 142 ЦПК України судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed