Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після чого, 25.04.2023 позивач звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, в чому їй було відмовлено через пропущення строку подання даної заяви. Зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із об`єктивними причинами та через необізнаність про існування заповіту. Тому, просить суд встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном чотири місяці. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.05.2023\~ відкрито\~ провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження,\~ призначено підготовче судове засідання на\~ 01.06.2023, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний\~\~ строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами\~ на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. В судове засідання позивач та її представник адвокат Жовнір М.Й. подали заяву про слухання справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. У випадку визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті просять суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (а.с.36, 37). Відповідач [PERSON] також подав заяву в якій проти задоволення позову не заперечує, а справу просить розглянути у його відсутності (а.с.38). Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. ст.\~1269,1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України\~визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24\~постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року\~роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.23). Згідно заповіту від 25.11.2011 [PERSON] всі належні йому майнові права, а також все майно, що належало йому, на яке він має за законом право, де б воно не знаходилося і з чого не складалося заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 25). Згідно заяви від 18.04.2023 року поданої [PERSON] до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу вбачається його відмова від прийняття спадщини за заповітом, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] (а.с.18). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир М.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини (а.с.16). Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважної причини, а саме в зв`язку з введенням воєнного стану на території держави, а вона постійно знаходилася на території, котра перебувала та продовжує перебувати в зоні бойових дій (м.Харків), а також їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я, так як її батько [PERSON] не повідомляв про складання заповіту. У відповідності до заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом в користь другого спадкоємця у відповідача відсутні претензії щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. Позивачем сплачено судовий збір. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч.1\~ст.142 ЦПК України\~, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що стверджується квитанцією №5 від 26.04.2023 (а.с.6). Враховуючи, що відповідач визнав позов, тому є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 536,80 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~1268,1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved