Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування вимог зазначає, що є спадкоємцем померлого. В шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини через поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом Sars-CoV-2 (далі за текстом COVID-19) та введення воєнного стану. Окрім того, 04.01.2022 захворів на правобічну пневмонію з важким перебігом, а в подальшому відбулась військова агресія російської федерації проти України, що є поважною причиною для поновлення або продовження процесуального строку. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті батька отримав відмову у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вважає причину його пропуску поважною. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача, сільської ради, у заяві від 06.01.2023 визнав позов. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.ст.1269, 1270 ЦК України). Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [INFO] \~в с.\~Курчиця Новоград-Волинського\~району Житомирської\~областіпомер [PERSON] у віці 77 років, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. На день смерті він проживав і був зареєстрований один по [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади від 27.02.2023). Родинні стосунки між померлим та позивачем, як батька та сина, підтверджуються копією свідоцтва останнього про народження. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька позивач протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку, який розпочався з 07.06.2021 та закінчився 07.12.2021, не звернувся. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса від 06.12.2022 позивачу було рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,24 га та 1,05 га, розташованих на території Курчицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (копії державних актів на право приватної власності на землю від 24.05.2005) та належних на праві власності [PERSON] . Остання є матір`ю позивача, дружиною [PERSON] та померла ще у 2009 році. За життя\~батьки позивача своїм майном не розпорядилися. Крім [PERSON] , позивача по справі, інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Правила ч.3 ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Обґрунтовуючи пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилався на поширену у 2020 році загрозу перед людством COVID-19 та запровадженням на території України з 12.03.2020 карантину, який діє і досі. Разом з тим, з наданої [PERSON] лікарської довідки від 13.12.2022 слідує, що він захворів на COVID-19 (правобічна верхньодолева пневмонія) на початку січня 2022 року. При цьому жодних доказів на наявність об`єктивних та непереборних обставин, які впливали на своєчасність подання ним заяви до нотаріальної контори впродовж півроку з дня смерті батька про прийняття спадщини, тобто до [INFO] , він не довів. Надані позивачем копії його картки стаціонарного хворого з записами лікарів, протоколи ультразвукового обстеження та решта медичних документів свідчать про певні його захворювання, які мали місце до смерті батька, або після спливу шестимісячного строку після його смерті. В своїй сукупності вони не свідчать про фізичну неспроможність позивача подати заяву до нотаріальної контори. Факт введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, поза визначеними ст.1270 ЦК України строками, в даному конкретному випадку не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Варто враховувати, що з моменту смерті батька до початку захворювання [PERSON] минуло більше шести місяців. Розумно оцінюючи такі обставини, можна припустити, що це було достатнім часом для подання ним заяви про прийняття спадщини як безпосередньо нотаріусу, так і направлення такої заяви засобами поштового зв`язку до відповідного нотаріуса. Суд також враховує, що він тривалий час не звертався до нотаріуса і після спливу відповідного шестимісячного строку для прийняття спадщини. Факт тяжкої хвороби позивача в період часу саме з червня по грудень 2021 року, не знайшли підтвердження у позовній заяві, тож, навіть припускаючи доведеність подібних тверджень, суд не має підстав зробити висновок, що саме ця обставина безумовно перешкодила позивачу як спадкоємцю вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Такі його твердження є формальними та, враховуючи зміст позовної заяви, не можуть бути підставою для задоволення позову. Принагідно зазначити, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, подача заяви про прийняття спадщини не передбачає безумовну обов`язкову особисту явку спадкоємця до нотаріуса, така заява може бути надіслана і поштою. Суд враховує позицію представника відповідача щодо визнання позову, однак це не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті суду слід дослідити матеріали справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходячи виключно із факту визнання. Виходячи з положень ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які підлягають встановленню. Оскільки підстави, на які посилається позивач, з урахуванням зазначених норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed