Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] в особі свого представника - Адвоката Німака В.В. звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2021 справу було передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 року дана справа була передана на розгляд судді Зотько Т.А.. Ухвалою судді від 30.04.2021 року відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ст.274 ЦПК України. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.09.2021 по цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти у розмірі 2 017 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 840, 80 грн.. 24.01.2022 відповідач в особі свого представника - Адвоката Горкуші В.В. звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 07.02.2022 заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості було скасовано та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2023 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 840, 80 грн.. 11.05.2022 від представника позивачки - адвоката Гери Р.Ю. на адресу суду надійшла заява про розподіл судових витрат. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання позивачка та її представник не з`явились на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд вказаної заяви у відсутність позивачки її представника, одночасно просили суд задовольнити заяву про відшкодування судових витрат в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду представником було подано письмові заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких просила суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на пропущення порядку та строку подачі вказаної заяви, крім того зазначила, що позовні вимоги задоволено частково, а тому покладання усіх судових витрат на відповідача суперечить процесуальним нормам та порушується право відповідача. Зваживши доводи заяви, подані заперечення стороною відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За результатом розгляду судом цивільної справи 72.04.2023 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правової допомоги до суду надано Договір про надання правничої (правової) допомоги №05/22-Р від 04.02.2022; Додаткову угоду від 31.12.2022 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №05/22-Р від 04.02.2022; копію меморіального ордеру №309120061 від 16.02.2022; копію платіжної інструкції №@2PL510150 від 02.05.2022; копію платіжної інструкції №@2PL450726 від 28.04.2023; акт №8 про приймання-передачі наданих юридичних послуг від 07.02.2022; акт №59 про приймання-передачі наданих юридичних послуг від 30.11.2022; акт №20 про приймання-передачі наданих юридичних послуг від 27.04.2023. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при постановлені додаткового рішення враховує правові висновки, викладені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, а саме: витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Основною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. За вказаних вище обставин, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, які підтверджені належними доказами, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, заперечення представник відповідачки а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заявленого представником відповідача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідачки на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн., (2500 грн. - за вивчення матеріалів справи, підготовка заперечення на заяву про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва; 2500 грн. підготовка відповіді на відзив відповідача у справі, а також 2500 грн. - за здійснення представництва та захисту в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Києва представником в судових засіданнях від 21.06.2022, 29.11.2022 та 27.04.2023, що складає загальний обсяг - 1 година). З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про постановлення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial