Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Кіцманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис № 32. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.01.2021 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час перебуває на службі в ЗСУ, являється особою працездатного віку, а тому просить стягнути з [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. На адресу суду скерувала заяву про підтримання позовних вимог та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокатка Гірчак Н.А. на адресу суду 10.05.2023 року скерували відзив, в якому зазначили про часткове визнання позовних вимог про стягнення аліментів з тих мотивів, що він дійсно перебуває на службі в ЗСУ в Луганському третьому прикордонному загоні, отримує певний дохід, проте не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 його доходів, оскільки має на утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якого на підставі рішення Кіцманського районного суду від 08.06.2016 року сплачує аліменти в розмірі частки від усіх його доходів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Кіцманському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис № 32. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2019 року. Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.01.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 21.04.2023 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживає разом із сином [PERSON] , 2019 року народження та бабусею [PERSON] , 1952 року народження. Умови проживання задовільні. Відповідно до довідки № 281 від 21.04.2023 року, яка видана виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області, на утриманні [PERSON] знаходиться дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2015 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Ставчани, Кіцманського району, Чернівецької області, на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 13.05.2015 року. Також, як встановлено з копій квитанцій відповідач [PERSON] надсилав кошти на карту позивачки [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Оскільки малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, а відповідач є його батьком, то на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. При цьому, розмір аліментів визначений законом як мінімально допустимий для мінімального матеріального забезпечення дитини, і не може братися судом за основу прийнятого рішення. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 3 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи викладене, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дитини відповідно до віку, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини, а також, те, що у відповідача на утриманні перебуває ще одна дитина, відповідач є військовослужбовцем - прикордонником та має стабільний дохід, розмір аліментів слід визначити у розмірі по 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено 24.04.2023 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту третього частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн. Враховуючи наведене, ст.ст.180,181,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial