Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його рідна племінниця [PERSON] , у якої залишився неповнолітній син [PERSON] , який на даний час проживає разом із ним. Батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживав на тимчасово окупованій території України за адресою: [ADDRESS] і помер [INFO] . Таким чином, неповнолітній [PERSON] є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, але отримати цей статус та підтримку з боку держави не може, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть батька встановленого зразка України. Отримати свідоцтво про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з чим заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] встановленого зразка України. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті, представникам заінтересованих осіб запропоновано подати пояснення щодо заяви. Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про розгляд справи. Заявник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Начальник Добропільського ВДРАЦС у Покровському районі Донецької області СМУЮ надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, також повідомила, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] не виявлено. Від представника ГУ ПФУ в Донецькій області жодних заява або доказів поважності неявки до суду не надано. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що згідно з паспортними даними заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.3) Факт спорідненості між заявником та померлим [PERSON] підтверджується долученими до заяви документами. Згідно копії свідоцтва про смерть, яка долучена до матеріалів справи заявником, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Макіїіка Гірницького району так званої днр, про що Гірницьким відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції міністерства юстиції так званої днр складено актовий запис №2040 від 28.12.2021 року. (а.с.8) Згідно із пунктами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Видане органами на тимчасово окупованій території України свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому законодавством України порядку факт смерті [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію його смерті та оформлення для неповнолітнього [PERSON] відповідних документів. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. При цьому суд зазначає, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Макіївки, де помер [PERSON] , на даний час є тимчасово окупованою територією. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 із змінами та доповненнями м. Макіївка віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі документи, видані органами так званої «Донецької народної республіки» є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником доведений факт смерті батька неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] в місті Макіївка та враховуючи те, що останній помер на території, яка на даний час є тимчасово окупованою територією України, а реєстрація його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд дійшов висновку про можливість в судовому порядку встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Макіївка, у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved