Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

06 грудня 2022 року позивачі звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Ямпольська Світлана Миколаївна про встановлення часток у спільній сумісній власності та визнання на них права власності та права власності на спадщину. 07 грудня 2022 року ухвалою Гадяцького районного суду провадження у даній справі відкрито. 27 березня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що спірне домоволодіння було збудоване батьками [PERSON] за власні кошти і власними зусиллями в кінці 1960 років, де вони проживали до дня смерті. На час смерті всі позивачі проживали у вказаному домоволодінні і на даний час бажають переоформити спадкові права, однак нотаріусом у цьому їм відмовлено, тому змушені звернутись до суду. Відповідач Петрівсько-Роменська сільська рада у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяву, проти позовних вимог позивачів не заперечували, просили розгляд справи проводити без участі їх представника. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно виписки з по господарської книги станом на 05.08.20008 року, номер особового рахунку [NUMBER] в по господарській книзі №2 відкритий на [PERSON] , адреса житлового будинку : [ADDRESS] . Членами колгоспного двору були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Земельна ділянка, що знаходилася в особистому користуванні [PERSON] станом на 05.08.1992 року 0,53 га. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/6 кожному. [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради, на день його смерті з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена в Гадяцькій державній нотаріальній конторі. На ім`я [PERSON] 10.04.2002 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), розміром 3,95 умовних кадастрових га у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча, с.Ручки Гадяцького району Полтавської області, що належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0195761, виданого Гадяцькою райдержадміністрацією 30.12.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.01.1997 року за №74. [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради, на день її смерті з нею були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольською С.М. на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області Шамрай Т.О. 12.12.2017 року та зареєстрованого у реєстрі за №63. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є [PERSON] . На ім`я [PERSON] 13.06.2019 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом земельну ділянку, розміром 6,7515 га у землі, розташованої на території Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ №655452, виданого Ручківською сільською радою народних депутатів 29.08.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №69. Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 21.12.2021 року, про що свідчить копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , проведеної ФОП [PERSON] . Згідно постанови приватного нотаріуса Ямпольської С.М. від 13.10.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, земельних ділянок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст.\~1222\~ч.\~1\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті батьків та набув права власності на частку у даному домоволодінні, однак нотаріус не може визначити її розмір через розбіжність у документах , що унеможливлює оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, визначивши його частку в розмірі 1/2 частини домоволодіння та визнавши за ним право власності на присадибні земельні ділянки. Також суд приходить до висновку, що за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності на частки, які їм припадають за законом по 1/6 частині за кожним.

Outcome: approved