Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 21.02.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, з підстав, що подружні стосунки між ними припинені, причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. В обґрунтування позову зазначає, що 17 жовтня 2007 року вона [PERSON] , громадянка російської федерації, яка народилася [INFO] у місті Білгород-Дністровський Одеської області, Україна, і [PERSON] , громадянин російської федерації, який народився [INFO] у місті Калінін російської федерації уклали шлюб між собою, про що того ж дня 17.10.2007 року, було складено запис акта про укладення шлюбу за № 1600. Місце проведення державної реєстрації нашого шлюбу: Управління Запису Актів Цивільного Стану Адміністрації Камчатської області, Палац Одруження, м. Петропавловськ-Камчатський. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спочатку все було добре, але згодом відповідач почав пиячити, проявляти зневагу та агресію до позивачки, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до позивачки, за що зараз притягається до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 12022162240000994 від 27.08.2022 року за обвинуваченням відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 (домашнє насильство) Кримінального кодексу України в якому (кримінальному провадженні) позивачка має процесуальний статус потерпілого, перебуває зараз в проваджені судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області [PERSON] . Єдиний унікальний номер судової справи: 495/7455/22, номер провадження: 1-кп/495/766/2022. Минулого року відповідача чотири рази було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насилля по відношенню до позивачки, своєї дружини. Така довготривала негідна поведінка відповідача, який не бажає мінятися, призвела до розладу і фактичного припинення сімейних стосунків. Позивачка втратила почуття любові і поваги до відповідача, стала боятися та ненавидіти його, і більше не вбачає ніякого сенсу у подальшому збереженні шлюбу, в якому почуває себе нещасною. Враховуючи зазначене, вважає, що сім?я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв?язку з цим подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам і було б примушенням до шлюбу. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 19.05.2023 року сторони у судове засідання не з`явились. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Однак подала до суду заяву, відповідно до якої просила суд, розглянути справу без її участі. На задоволені позовних вимог наполягає, на примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Судові повістки, які надсилалася відповідачу за адресою його реєстрації: [ADDRESS] , на судові засідання, були повернуті до суду з відміткою: «отримано з розпискою в одержанні». Таким чином суд здійснив все залежне від нього задля повідомлення відповідача. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно\~ч.1\~ст. 223 ЦПК України, у порядку\~ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності умов, передбачених\~ч.1\~ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року [PERSON] , громадянка російської федерації, яка народилася [INFO] у місті Білгород-Дністровський Одеської області, Україна, і [PERSON] , громадянин Російської Федерації, який народився [INFO] у місті Калінін російської федерації уклали шлюб між собою, про що того ж дня 17.10.2007 року, було складено запис акта про укладення шлюбу за № 1600, свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] . Місце проведення державної реєстрації нашого шлюбу: Управління Запису Актів Цивільного Стану Адміністрації Камчатської області, Палац Одруження, м. Петропавловськ-Камчатський. Як зазначає позивачка, шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спочатку все було добре, але згодом відповідач почав пиячити, проявляти зневагу та агресію до позивачки, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до позивачки, за що зараз притягається до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 12022162240000994 від 27.08.2022 року за обвинуваченням відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 (домашнє насильство) Кримінального кодексу України в якому (кримінальному провадженні) позивачка має процесуальний статус потерпілого, перебуває зараз в проваджені судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області [PERSON] . Єдиний унікальний номер судової справи: 495/7455/22, номер провадження: 1-кп/495/766/2022. Така довготривала негідна поведінка відповідача, який не бажає мінятися, призвела до розладу і фактичного припинення сімейних стосунків. Позивачка втратила почуття любові і поваги до відповідача, стала боятися та ненавидіти його, і більше не вбачає ніякого сенсу у подальшому збереженні шлюбу, в якому почуває себе нещасною. Враховуючи зазначене, вважає, що сім?я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв?язку з цим подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам і було б примушенням до шлюбу. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно дост.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статей21,24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За твердженням позивача, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Подружжя не здатне спільно підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги та дружби. Поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Частинами 3, 4статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідност.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.1ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно із частиною 2статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11(із змінами та доповненнями), проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам, суд вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved