Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 25.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про що складено актовий запис №451, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо більше двох років, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка стверджує, що примирення між ними не можливе, тому просить строк для примирення подружжя, передбачений ст.111 Сімейного кодексу України, не призначати з огляду на те, що це буде суперечити інтересам як її так і відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 01.05.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження /а. с. 19/. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 25.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №451 від 25.10.2014 року, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а. с. 7/. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2017 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.2020 року /а. с. 8,9/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо більше двох років, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved