Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. про встановлення юридичного факту неприйняття спадщини у зв`язку з постійним не проживанням за місцем реєстрації на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку [ADDRESS] . Позивач звернулася до Другої Харківської міської державної нотаріальної контоориіз заявою про видачу свідоцтва про тправо на спадщину, але постановою державного нотаріуса Абеленцевої Г.В. їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з наявністю інших спадкоємців, що прийняли спадщину фактично, а саме за місцем реєстрації спадкодавиці також зареєстровані її онуки [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями за законом за правом представлення після смерті [INFO] сина спадкодавиці [PERSON] , та які на протязі 6 місяців не відмовились від спадщини. Проте, як вказує позивач, відповідачі не прийняли спадщину, оскільки вони не проживали із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а саме близько 10 років не мешкали за вказаною адресою та давно виїхали на територію іншої держави. Ухвалою Червнозаводського районного суду м.Харкова від 31.03.2023 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, витребувано відомості від Державної прикордонної сліжби щодо перетину кордону України відповідачами. Ухвалою суду від 08.05.2023 справу було призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом свідків за клопотанням позивача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Від третьої особи- Другої Харківської міської державної нотаріальної контори до суду надійшла заяви с проханням проводити розгляд справи без участі їх представника, покладаються на розсуд суду. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиви не подано. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] у місті Харкові померла [PERSON] , про що відділом РАЦ у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внесено відповідний актовий запис №2000. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2005року позивач отримала спадщину у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] . частини вказаного житлового будинку за свідоцтвом про право на спадщину належали матері позивача [PERSON] . Як вбачається із постанови державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцевої Г.В., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] на все спадкове майно у зв`язку з наявністю відомостей щодо інших спадкоємців. А саме, згідно довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 06.07.2022 про осіб, місце проживання яких зареєстроване за адресою [ADDRESS] , за цією адресою також зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначено в інформації від 31.03.2023 Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит суду [PERSON] неодноразово виїзжала з України на тривалий час, останній раз 06.02.2020 виїхала через КПВВ Чонгар на тимчасово окуповану територію. Відповідно до копій банківських квитанцій, позивач [PERSON] особисто сплачує комунальні послуги за адресою свого проживання. Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON] , вона знає сім`ю позивача з 2016 року, вже тривалий час з 2019 року за адресою [ADDRESS] відповідачі не мешкають, не з`являються, відомості про них відсутні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою позивача, тривалий час знайома з родиною, відповідачі [PERSON] , [PERSON] мешкають на території іншої держави, здається, виїхали до Росії, за місцем реєстрації не з`являлися. За положеннями ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до інших осіб- спадкоємців.За ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив ,та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийнів спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього коденксу, він не заявив про відмову від неї. При цьому законодавець вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не факту реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що може бути відмінним один від одного. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2020 у справі №355/832/17 дійшов висновку, що державна реєстрація відповідачів у спадковому житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом їх постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. З урахуванням\~викладеного,\~позовні вимоги\~ [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони повністю підтверджені в ході судового розгляду, письмовими доказами щодо фактичної відсутності відповідачів за місцем проживання спадкодавиці на час її смерті, показаннями свідків, які тривалий час знають сім`ю позивача та родинні стосунки, та яким достовірно відомо про непроживання відповідачів за місцем реєстрації та відсутність у них намірів прийняти спадщину і будь-якого інтересу до спадкового майна .

Outcome: approved