Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося 02 листопада 2021 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 07 вересня 2021 року в розмірі 41\~576,12 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 квітня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір №8134024, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 25\~500,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 22 квітня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.3-1.7. Кредитного договору. 30.07.2018\~року ТОВ\~«БІ ЕЛ\~ДЖИ МІКРОФІНАНС»\~відступило на\~користь ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~право грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~в тому\~числі і\~за кредитним\~договором,\~укладеним із\~відповідачем Відповідач користувався кредитними коштами, однак, відповідач допустив порушення виконання зобов`язань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 07 вересня 2021 року становить - 41\~576,12 грн., яка складається з: 23\~632,05 грн. заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 17\~688,60 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору, 0,00 грн. - заборгованість з комісії, 0,00 грн. заборгованість з пені, 184,52 грн. нараховані 3 % річних, 70,94 грн. втрати з інфляції. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 11 листопада 2021 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. У встановлений строк заперечення проти такого порядку суд не отримав. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками отримав особисто 10 березня 2022 року. Відзив на позов суду не подав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 07 квітня 2021 року було подано заявку до ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» про отримання суми кредиту у розмірі 25\~500,00 грн. 07 квітня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір №8134024, згідно з умовами якого кредитор зобов`язується на умовах визначених цим договором на строк, визначений п.1.4 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитору кредит, у встановлений п.1.4 термін та сплатити проценти за використання кредиту, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим договором. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору сума кредиту становить - 25\~500,00 грн. Згідно п. 1.4 Кредитного договору кредит надається строком на 15 днів (основний строк, Строк А). Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору термін (дата) повернення кредиту 22 квітня 2021 року. Згідно п.1.12 Кредитного договору строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного календарного року. Відповідно до п. 2.1 вищевказаного Кредитного договору кошти видаються позичальнику після підписання договору шляхом видачі готівки з каси Кредитора. Відповідно до видаткового чеку ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» від 07 квітня 20221 року №000030783, товариством було видано кредит у розмірі 25\~500,00 грн. відповідно до Договору № 8134024. 30 липня 2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №30-07/2018, за яким ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 8134024 від 07 квітня 2021 року, що укладений з відповідачем. 01 серпня 2018 року рішенням Загальних зборів учасників ТОВ Кредекс Фінанс було перейменовано на ТОВ Вердикт капітал і внесено відповідні відомості до ЄДРЮО та ФОП, що підтверджується випискою. ТОВ Вердикт капітал являється фінансовою установою, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національногю комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 30 серпня 2018 року. Із Статуту ТОВ Вердикт капітал вбачається, що метою діяльності товариства є здійснення господарської діяльності, спрямованої на одержання прибутку, від надання фінансових послуг; предметом діяльності товариства є, серед іншого, надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Відповідно до ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку (ст. 1). Фінансовими вважаються послуги, зокрема, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Отже, позивач, як фінансова установа, підписав з відповідачем Кредитний договір, за умовами якого кредитор зобов`язувався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язувався повернути кредитору кредит, у встановлений термін та сплатити проценти за використання кредиту. Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитного договору позичальник допустив порушення зобов`язання, оскільки не виконував його, що призвело до виникнення заборгованості. Так,\~згідно з\~наданим позивачем\~розрахунком,\~заборгованість [PERSON] \~перед позивачем\~станом на 07 вересня 2021 року становить 1- 41\~576,12 грн., яка складається з: 23\~632,05 грн. заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 17\~688,60 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору, 0,00 грн. - заборгованість з комісії, 0,00 грн. заборгованість з пені, 184,52 грн. нараховані 3 % річних, 70,94 грн. втрати з інфляції. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушила зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Так, відповідно до видаткового чеку ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» від 07 квітня 2021 року №000030783, товариством було видано кредит у розмірі 25\~500,00 грн. відповідно до Договору № 8134024, тобто надано позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. За приписами ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] ознайомився та погодився з умовами під підпис з Кредитним договором № 8134024 від 07 квітня 2021 року, паспортом споживчого кредиту від 07 квітня 2021 року,орієнтовним графіком погашення по залишку платежів. Так, [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання Кредитного договору, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту, в подальшому, ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було перераховано видано грошові кошти у розмірі 25\~500,00 гривень, що підтверджується видатковим чеком. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення кредиту, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Пролонгація - продовження строку чинності документа - договору (кредитного чи депозитного), угоди, векселя тощо. Пролонгація відбувається шляхом укладення спеціальної угоди чи доповнення або ж автоматично, в порядку, передбаченому самим договором. Пролонгація договору може бути автоматичною в разі, якщо це передбачено договором і жодна зі сторін не висловила бажання його розірвати. Неавтоматична пролонгація може оформлятися окремою угодою. Принцип продовження дії договору між кредитором і позичальником дещо інший, ніж у випадку з пролонгацією депозиту. Банк продовжує термін кредитного договору у зв`язку з тим, що позичальник не в змозі своєчасно проводити обов`язкові платежі. Це вимушена пролонгація, як варіант вирішення проблеми і недопущення банкрутства фізичної особи. В практиці така застосовується за подальшою згодою сторін або за умовами уже обумовленими сторонами договору. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору термін (дата) повернення кредиту 22 квітня 2021 року. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору з 1-го по 15-й день Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,99%. Згідно п. 1.7 Кредитного договору сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1. 6 та повернення Кредиту у визначений у п. 1.5 термін. У такому разі строк надання кредиту пролонгується автоматично на 30 календарних днів ( пролонгований строк, строк Б). Під час пролонгованого строку (Строк Б) Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,00 % за кожен день пролонгованого строку. Згідно п.1.12 Кредитного договору строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного календарного року. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування позивач має право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч.2\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Так, 3 % річних розраховуються за формулою: (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році). Відповідно до розрахунків заборгованості фізичної особи [PERSON] станом на 07 вересня 2021 року, за період з 05 червня 2021 року до 07 вересня 2021 року, складає: 23\~632,05 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 17\~688,60 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 184,52 грн. нараховані 3 % річних, 70,94 грн. втрати з інфляції. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 8134024 від 07 квітня 2021 року, що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на 07 вересня 2021 року становить 41\~576,12 грн., яка складається з: 23\~632,05 грн. заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 17\~688,60 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору, 0,00 грн. - заборгованість з комісії, 0,00 грн. заборгованість з пені, 184,52 грн. нараховані 3 % річних, 70,94 грн. втрати з інфляції. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, та відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені\~ст. 137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Позивач надав суду докази понесених витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн. Суд бере до уваги прайс-лист АО "Лігаг Асістанс", договір №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05 березня 2021 року, витяг з акту № 2 про надання юридичної правової допомоги від 16 червня 2021 року, платіжне доручення № 0261660000 від 18 червня 2021 року та заявку про надання юридичної допомоги № 29 від 04 червня 2021 року. Дослідивши надані стороною позивача письмові докази, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved