Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

В травні 2022 р. позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з відповідача-1 набуті грошові кошти в сумі 14 468, 04 грн., та з відповідача -2 набуті грошові кошти в сумі 400 грн. Позов мотивований тим, що 19.12.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №29620, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» заборгованості за кредитним договором №26251019199249 від 26.05.2014 року за період з 21.10.2018 року по 21.10.2019 року у розмірі 28697, 14 грн., у тому числі: 9544,81 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18860,49 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 291,84 грн. - строкова заборгованість за процентами. 19.12.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 29620 від 05.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського MHO Хара Н.С. В ході примусового виконання приватним виконавцем 24.12.2019 року було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію [PERSON] , яку він отримує у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області. 11.03.2022 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області у цивільній справі № 128/3611/21 задоволено позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Міністерство юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 08.06.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О. А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], оскільки рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2022 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 18.07.2022 р. представником позивача був направлений адвокатський запит № 1612 до приватного виконавця про надання інформації щодо коштів, стягнутих в рамках виконавчого провадження [NUMBER] з позивача на користь відповідача. 02.08.2022 р. приватним виконавцем Клітченко О. А. було надіслано лист №3872 згідно якого повідомлено, що в рамках виконавчого провадження [NUMBER] стягнуто кошти у розмірі 17737,75 гривень, з яких: 14468, 04 грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на користь стягувана; 400 грн. - витрати виконавчого провадження; 2869,71 грн. - основна винагорода приватного виконавця. На підставі Ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 19.02.2020 р.матеріали вищевказаної позовної заяви надійшли для розгляду, за підсудністю, до Подільського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито ухвалою від 26.01.2023 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог закону подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач -1 АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» будучи повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Відповідач-2 будучі повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву в якій просив закрити провадження в частині вимог до приватного виконавця, оскільки приватний виконавець не може виступати в якості відповідача в даній категоріях справи. А відтак, позивачем було невірно обрано спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 19.12.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №29620, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» заборгованості за кредитним договором №26251019199249 від 26.05.2014 року за період з 21.10.2018 року по 21.10.2019 року у розмірі 28697, 14 грн., у тому числі: 9544,81 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18860,49 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 291,84 грн. - строкова заборгованість за процентами. 19.12.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 29620 від 05.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського MHO Хара Н.С. В ході примусового виконання приватним виконавцем 24.12.2019 року було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію [PERSON] , яку він отримує у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Як вбачається з матеріалів справи, в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] з [PERSON] стягнуто кошти у розмірі 17737,75 гривень, з яких: 14468, 04 грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на користь стягувана; 400 грн. - витрати виконавчого провадження; 2869,71 грн. - основна винагорода приватного виконавця. 11.03.2022 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області у цивільній справі № 128/3611/21 задоволено позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Міністерство юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На даний час, Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. не повернули позивачу коштів, набутих без достатньої правової підстави. Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 11.03.2022 року визнано оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а на підставі нього з позивача стягнуті грошові кошти, між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Повертаючись до матеріалів справи, суд бере до уваги, що правовою підставою для набуття АТ «Перший Український Міжнародний Банк» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак оскільки правова підстава для отримання таких коштів відпадала грошові кошти у розмірі 14 468,04 грн. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України. Суд застосовує до вимоги про стягнення з відповідача АТ «Перший український міжнародний банк» грошових коштів у розмірі 14 468,04 грн. норми ст. 1212 ЦК України на які вірно посилався позивачки у позовній заяві. Разом з тим, позов в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 400 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Враховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку зі стягненням винагороди приватного виконавця в розмірі 400 грн., а тому позов в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 400 грн. задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, ст.ст. 1212, ЦК України.,

Outcome: partial