Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

15.05.2023 позивач подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо заявленої вимоги про залишення на проживанні із матір`ю [PERSON] , [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. Відповідач причин своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне: Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.04.2023 у справі №344/4972/23, позов задоволено - розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із прохальної частини позову, позивач просила залишити неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] залишити проживати разом з нею. Відповідно до часини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того з ким залишилась проживати дитина, після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами, враховуючи, що у позовній заяві адреса проживання як позивача, так і відповідача зазначена одна - [ADDRESS] . Відтак, заява позивача про ухвалення додаткового рішення в частині вимог про залишення дитини проживати з матір`ю не підлягає до задоволення через недоведеність. Разом з тим, у разі наявності спору щодо визначення місця проживання дитини, сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом з наданням до нього належних доказів.

Outcome: dismissed