Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23 березня 1992 року, зареєстрованому Василівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №4. Від шлюбу сторони мають дітей, які на даний час досягли повноліття. З 2019 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду їхньої сім`ї є те, що у низ різні погляди на сімейне життя, вони втратили взаєморозуміння і довіру, а тому вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Можливості примирення не вбачає, оскільки подальше життя як подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, однак позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 23.03.1992 року Василівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №4 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.1992 року). Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved