Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2023 року був задоволений позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії. Для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 18 травня 2023 року 14:30 год., встановлено позивачу строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат. 05 травня 2023 року до суду надійшли докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. 15 травня 2023 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Розгляд даного питання просить проводити за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2023 року був задоволений позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії. Для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 18 травня 2023 року 14:30 год., встановлено позивачу строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат. 05 травня 2023 року виправлено описку в рішенні суду від 02 травня 2023 року. В зазначений у рішенні суду строк позивачем було направлено до суду докази вартості понесених ним судових витрат. Відповідно до частин 2, 3 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначено частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Межі та порядок відшкодування судових витрат регламентовано статтями 133, 137, 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості суду надано: договір про надання правової допомоги від 17 липня 2019 року, відповідно до якого розмір гонорару складає 13250,00 грн; розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, квитанції до прибуткового касового ордера від 18.07.2019 та від 09.08.2019, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №832, ордер на надання правничої (правової) допомоги. Отже, позивачем надані докази, які підтверджують надання правничої допомоги та її оплату. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На переконання суду, характер правової допомоги відповідає умовам договору про надання правової допомоги, а розмір витрат є обґрунтованим та відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Відтак, враховуючи, що позивач підтвердив понесення витрат на професійну правничу допомогу, від відповідача в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, то враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13250,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved