Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

у травні 2023 р. представник заявника звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт смерті громадянина Казахстану, [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) , який загинув [INFO] у с. Новозлатопіль, Пологівського району, Запорізької області, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , громадянин Казахстану з посвідкою на постійне проживання в Україні загинув [INFO] у с. Новозлатопіль, Розівська селищна територіальна громада, Пологівського району, Запорізької області, яке з 03.03.2022 перебуває у тимчасовій окупації на підставі чого заявнику, яка є дружиною загиблого необхідне встановлення факту смерті її чоловіка для подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, оскільки на даний час у неї відсутні належні документи для реєстрації смерті чоловіка, зокрема лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, оскільки тіло загиблого не вдалось забрати з тимчасово окупованої території. Заявник в судове засідання не з`явилася, проте представник заявника 19.05.2023 надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, підтримаа заяву та просив суд задовольнити її. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Вивчивши письмові докази, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що 16.09.2011 між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1297, на підставі чого заявник змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). [PERSON] , [INFO] з 04.11.2016 має посвідку на постійне проживання в Україні, орган, що видав №8001 (а.с. 11, 12). Згідно довідки про залучення особи до виконання завдань з оборони держави виданої в/ч [NUMBER] [PERSON] , про те, що він залучений командиром військової частини [NUMBER] до виконання завдань з оборони держави в період введення воєнного стану в Україні (а.с. 14). Як вбачається із оригіналу заяви від 04.04.2023 посвідченої ДН Першої Броварської державної нотаріальної контори Журавською В.В., та зареєстрованої в реєстрі №1-877 солдата, хіміка відділення радіаційного та хімічного захисту, в/ч [NUMBER] [PERSON] , (позивний « [PERSON] »), який зазначив, що [PERSON] (позивний « [PERSON] ») починаючи з 14.03.2022, коли вони разом приймали участь в бойових діях по звільненню населених пунктів Лютіж та Демидів Київської області, [PERSON] брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах на у період здійснення зазначених заходів у взаємодії з Збройними Силами України в період кінця березня до 11.04.2022, оскільки цього ж числа вночі група до якої входив і [PERSON] вирушила на виконання бойового завдання по деблокаді Маріуполя, пересування відбулося на БТРі, під час пересування вказаний БРТ було підбито і [PERSON] , як машиніст залишився всередині, оскільки його не могли дістати з палаючої машини, враховуючи щільний стрілецький та мінометний вогонь, тому з 4-х людей [PERSON] , залишався єдиним хто вижив, всі інші загинули. Населений пункт Новозлатопіль залишається досі окупованим, тому дістатися до залишків БТР і забрати тіла немає можливості (а.с. 15). Згідно оригіналу заяви [PERSON] (позивний « [PERSON] »), який є молодшим сержантом, командиром відділення 2ЗРБ ЗРАДн з ОШБ в/ч [NUMBER] надав пояснення, про те, що знав загиблого [PERSON] (позивний « [PERSON] »), починаючи з 14.03.2022, коли разом приймали участь в бойових діях по звільненню населених пунктів Лютіж та Демидів Київської області. [PERSON] брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для оборони України. 11.04.2022 вночі, група, що якої входив [PERSON] вирушила на виконання бойового завдання по деблокаді м. Маріуполь. Бачив, як БТР в тому числі з [PERSON] та [PERSON] проїхав повз заявника в н.п. Новозлатопіль, він з відстані 500 м спостерігав влучання декілька разів ворожої БПМ в БТР, в кому знаходився в тому числі і [PERSON] , після першого влучання бачив, як БТР покинув тільки [PERSON] він намагався дістати [PERSON] , але враховуючи щільний стрілецький і мінометний вогонь, зробити цього не зміг, тому [PERSON] залишився в цьому БТРі. Населений пункт Новозлатопіль залишається досі окупованим, тому дістатися до залишків БТР і забрати тіла немає можливості (а.с. 16). Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309 та Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 27.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27.04.2022, с. Новозлатопіль, Розівської селищної територіальної громади, Пологівського району, Запорізької області в тимчасовій окупації та на якій ведуться бойові дії у період з 03.03.2022. 28.02.2022 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення №22022080000000019 за ч. 1 ст. 115 КК України, самостійне виявлення слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) кримінального правопорушення у т.ч. під час досудового розслідування (а.с. 17-19). Відповідно до ч. 1 ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 та 3 цієї статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1-3 ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі:1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Закон розроблено відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з метою забезпечення продовження строку дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою збройною агресією російської федерації проти України. Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 №545. Згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в с. Новозлатопіль, Розівської селищної територіальної громади, Пологівського району, Запорізької області, на час смерті [PERSON] проходили активні бойові дії, а органи державної влади не мали можливості функціонувати, а тому була відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. У зв`язку з тим, що смерть [PERSON] настала на території с. Новозлатопіль, Розівської селищної територіальної громади, Пологівського району, Запорізької області, на території якої відбуваються бойові дії, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України було неможливим. З огляду на те, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, які створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого брата, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки здійснити таку реєстрацію на підставі будь-якого іншого документа є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved