Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] та складається із житлового будинку та криниці, після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є дочкою покійних [PERSON] та [PERSON] . Своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » вона змінила 03.10.1954 у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Окрім неї, в її покійних батьків була ще одна донька (її рідна сестра) - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В останньої [INFO] народився син - [PERSON] , який [INFO] помер. [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а тому він прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, її матері, - [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, у встановленому законом порядку ним не було оформлено своїх спадкових прав. Оскільки він проживав сам, в зареєстрованому шлюбі не перебував, дітей не мав, крім неї інших спадкоємців на дане домоволодіння немає. Звернувшись 16.02.2023 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку із тим, що нею не надано свідоцтва про право власності на домоволодіння. Проте даний документ втрачений і відшукати його на даний час неможливо. У зв`язку із наведеним вище, вона не має можливості оформити свої спадкові права. В підготовчому судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Дуткевич М.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Від відповідача - Вигодської селищної ради 17.05.2023 на електронну пошту суду надійшло клопотання (а.с. 35) про розгляд справи без їх представника. Додатково зазначено, що Вигодська селищна рада заперечень щодо позовної заяви не має. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 14 квітня 2023 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано їй десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків такої. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Дуткевича М.В. 25.04.2023 надійшла заява на виконання ухвали суду від 14.04.2023 про залишення позовної заяви без руху. Ухвало суду від 25.04.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. Від відповідача - Вигодської селищної ради на електронну пошту суду 17.05.2023 надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника та про відсутность заперечень щодо позовної заяви. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява представника відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що представник відповідача - Вигодська селищна рада позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: позивачка [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.02.1966 (а.с. 13). У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 03.10.1954 (а.с. 14). Рідна сестра позивачки [PERSON] - [PERSON] , народилась [INFO] та померла [INFO] , вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00037321178 (а.с. 12, зворотна сторона) та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.10.2022. У [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 10, зворотна сторона). Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] виданого 30.11.2022 (а.с. 15) [PERSON] (матір позивачки) померла [INFO] . Згідно із випискою з погосподарської книги виданої Вигодською селищною радою Калуського району Івано - Франківської області №56 від 17.02.2023 (а.с. 16), за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . За нею рахувалось будинковолодіння, що складається із житлового будинку, загальною площею 64,24 м.кв., житловою площею 17,82 м.кв. На день її смерті в даному будинковолодінні був зареєстрований - [PERSON] , [INFO] (онук померлої). Отже, після смерті [PERSON] , спадкоємцем першої черги за законом згідно із ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) став [PERSON] , оскільки його матір [PERSON] на час відкриття спадщини померла. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] виданого 29.10.2022 (а.с. 8). Відповідно до довідки Вигодської селищної ради Калуського району Івано - Франківської області №384 від 14.11.2022 (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований і проживав сам за адресою [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею третьої черги за законом майна спадкодавця [PERSON] . Згідно із довідкою №78 від 09.03.2023 Івано - Франківського БТІ (а.с. 19), до складу домоволодіння по [ADDRESS] станом на 09.03.2023 входить: житловий будинок, загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 64,2 кв.м. (літ. А), криниця (№1). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.04.2023 (а.с. 18), у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено у зв`язку із тим, що нею не надано правовстановлюючих документів на дане майно. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ІV. Оцінка суду: заслухавши представника позивачки, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачкою [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що її племіннику - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] належало будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя не узаконив дане будинковолодіння відповідно до чинних на той час вимог законодавства та не отримав правовстановлюючих документів на це майно. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті свого племінника [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що спадкоємицею третьої черги за законом після смерті [PERSON] є його тітка - [PERSON] , оскільки спадкоємці першої та другої черг за законом відсутні, а факт відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачки, як спадкоємиці третьої черги, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування є обґрунтованими. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачки немає. На підставі викладеного, ст. 16, 1218, 1220, 1263, 1268, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та

Outcome: approved