Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем з 15 травня 2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тлумацького районного суду від 28 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано, дитину [PERSON] залишено на проживанні зі позивачкою. Рішенням Тлумацького районного суду від 28 жовтня 2014 року по справі № 353/1177/14-ц стягнуто з [PERSON] аліменти у її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше як 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення розпочати з 01 жовтня 2014 року та проводити до повноліття дитини. Однак відповідач з часу ухвалення рішення не надає коштів на утримання дитини. Заборгованість відповідача [PERSON] по аліментах за період з жовтня 2014 по серпень 2022 року становить 78229 грн, а за період з вересня 2022 року по лютий 2023 року 8321 грн. Просила суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в сумі 85 413,80 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 85 413,80 грн. 09.05.2023 року позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача в її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 86 620,00 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 86 620,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Тлумацького районного суду від 28 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Місце проживання сина сторін [PERSON] , [INFO] визначено місцем проживання його матері (а.с.9). Відповідно до виконавчого листа, виданого Тлумацьким районним судом, з [PERSON] стягується\~\~ аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини\~ [PERSON] , [INFO] у розмірі по 500 грн. щомісячно починаючи з 01.10.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Відповідно до розрахунку із сплати аліментів\~ ВДВС в м.Івано-Франківську заборгованість відповідача по стягненню аліментних платежів, станом на 01.09.2022 року становить: 78 229,00 грн. (а.с.12-14). Із розрахунку із сплати аліментів ВДВС в м. Івано-Франківську, вбачається, що заборгованість відповідача по стягненню аліментних платежів, за період з 01.08.2022 року по 01.02.2023 року\~ становить: 8321,00 грн. (а.с.15). Відповідно до ч.1, 2 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Постанова Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну торбу пені за увесь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи і зокрема, розрахунків державного виконавця вбачається, що за відповідачем нараховано заборгованість по аліментам в загальній сумі 86 550,00 грн. (78 229,00 + 8321,00) по виконавчому листу № 353/117/14-ц. Позивачем в позові надано розрахунок пені за несвоєчасну виплату аліментів, з якого слідує, що заборгованість по неустойці (пені) станом на січень 2023 складає 1 043 930,50 грн. (а.с.6). Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється та проведено відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Звертаючись до суду із даним позовом та з заявою про уточнення позовних вимог, [PERSON] просила стягнути із відповідача неустойку (пеню) у загальному розмірі 86 620,00 грн. При цьому згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 86 550,00 грн., яка підлягає стягненню. Належних та допустимих доказів того, що розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів є іншим, відповідачем не надано. Відсутність вини відповідача в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, підстав для зменшення розміру неустойки судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Стосовно стягнення заборгованості по аліментах суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ викладені під час розгляду справи №6-850 св 17. Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн.60 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed