Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] як батька дитини, внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши батьком [PERSON] , стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 14 000 грн. щомісячно та покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] була одружена з [PERSON] з 1994 по 2007 рік, після чого шлюб було розірвано. Фактичні шлюбні стосунки припинились ще в 2006 році через аморальний спосіб життя чоловіка, зокрема домашнє насильство. У 2007 році між позивачем та [PERSON] виникли стосунки, які згодом переросли у сімейні: проживали у квартирі [ADDRESS] , вели спільне господарство. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , однак через 11 днів після цього відповідач виїхав у Канаду, постійно підтримуючи зв`язок з позивачем, деколи допомагав фінансово. [PERSON] неодноразово з донькою приїжджала до відповідача за кордон, їздила з ним на відпочинок. [INFO] у них народився син, але через те, що батько дитини в той час знаходився в Канаді, а у зареєстрованому шлюбі з позивачем він не перебував, в свідоцтві про народження [PERSON] вказала своє тодішнє прізвище [PERSON] , а батьком дитини - колишнього чоловіка. Якийсь час відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в 2018 році відносини у пари погіршились, у стосунках відбувся розлад, у зв`язку з чим відповідач відмовився повертатися до України та надавати будь-яку фінансову допомогу позивачу та її дітям. У 2019 році [PERSON] подала до суду позов про стягнення з нього аліментів та вийшла заміж за [PERSON] . До 2021 року відповідач не заперечував факт батьківства [PERSON] , але на цей момент заперечує, що він є його батьком, не бере участі у вихованні та фактично ніякої матеріальної допомоги для утриманні їхньої спільної дитини не надає. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Також просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказах, також подали до суду додаткові письмові пояснення, у яких обґрунтовується тверда сума аліментів, та клопотання про стягнення судових витрат з відповідача. Відповідач у судове засідання черговий раз не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, подали заяву у яких просять справу розглядати у їх відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 05.08.2008 серії [NUMBER] , актовий запис №119, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 02.10.2007 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Під час спільного проживання [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Окрім цього [INFO] вона народила сина [PERSON] . Оскільки, [PERSON] не перебувала у шлюбі і батько дитини у зв`язку з перебуванням за кордоном не мав змоги особисто надати згоду на включення його відомостей про батьківство в актовий запис про народження сина, відомості про батька були записані з її слів, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.2008, актовий запис №5569, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 09.09.2008 народилась [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження від 21.04.2015 серії [NUMBER] , актовий запис №1270, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції - [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з ДРАЦС громадян про народження із зазначенням відомостей про батька №00015292629 від 21.04.2015, виданий Міським відділом ДРАЦС Львівського міського управління юстиції. Згідно з Свідоцтвом про шлюб від 21.09.2019 року серії [NUMBER] , актовий запис №345, виданим Сихівським районним у місті Львові відділом РАЦС у Львівській області, [PERSON] та [PERSON] 21.09.2019 зареєстрували шлюб, після чого останній було змінено прізвище на [PERSON] . Так, статтею 122 Сімейного кодексу України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України). Відповідно до частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частини 2 та 4 статті 128 СК України). З огляду на те, що запис про батька [PERSON] внесено за вказівкою матері, на підставі частини першої статті 135 СК України, а відповідач [PERSON] за приписами частини 1 статті 126 СК України після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про визнання батьківства не звертався, [PERSON] обґрунтовано звернулась до суду. Судом було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судово-молекулярної експертизи. Медико-генетичний центр «Мама Папа», ліцензія МОЗ №1168 від 03.10.2016, на виконання відповідної ухвали надав висновок генотипоскопічного експертного дослідження №36926 від 09.02.2023, на вирішення якого були поставлені питання: чи є [PERSON] та [PERSON] повнорідним братом та сестрою, чи є спільним батько у [PERSON] та [PERSON] , у результаті якого було з`ясовано, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народжені матір`ю [PERSON] , [INFO] , мають спільного біологічного батька, складає 99,8%. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача батьком [PERSON] , [INFO] . За приписами статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5. Відповідно до п. 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, в тому числі, і рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З урахуванням того, що факт батьківства відповідача відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає задоволення позову доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітнього, у зв`язку з чим необхідно провести зміни в актовому записі про його народження, виключивши запис у графі батько [PERSON] та зазначивши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Суд, відповідно до частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини визначено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виконання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 16.06.2022 року. Головне управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України на відповідний запит повідомило, що згідно даних ІТС «Податковий блок» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) не подавав декларації про майновий стан і доходи за період з 2019 року по день запиту, 31.10.2022, відповідно відсутня інформація про отримання вказаним платником дохід на території іноземних держав за вищевказаний період. Також судом було доручено компетентному органу Канади судове доручення про витребування з Агентства доходів Канади відомостей, що стосуються [PERSON] , а саме номер соціального страхування, довідку про заробітну плату та відомості про підприємства або організації, у яких він працював, терміни роботи та отриманий дохід за час працевлаштування на кожному з них, однак таке доручення залишилось без відповіді. У додаткових поясненнях, наданих представником позивача, зазначено, що, як вбачається із офіційних сайтів Канади з працевлаштування, федеральна погодинна мінімальна заробітна плата у Канаді на початку квітня збільшилась з 15,55 до 16,65 канадських доларів за одну годину роботи. Таким чином мінімальна заробітна плата у шести провінціях Канади з квітня 2023 року складає: Онтаріо - 15,50-16,55 канадських доларів, Манітоба - 14,15-15,30 канадських доларів, Нова Шотландія - 14,50-15,00 канадських доларів, Ньюфаундленд і Лабрадор - 14,50-15,00 канадських доларів, Острів Принца Едуарда - 14,50-15,00 канадських доларів, Саскачеван - 13,00-14,00 канадських доларів. Крім того в деяких провінціях існує кілька мінімальних заробітніх плат, що застосовуються до різних галузей та типів роботи. Відповідач проживає у м. Торонто, у провінції Онтаріо, де найвищий рівень мінімальної заробітної плати. Якщо враховувати мінімальний час роботи 7 годин при п`ятиденному робочому тижні, в середньому щомісячна мінімальна заробітна плата складе 2240 доларів США, що в гривневому еквіваленті - 85 120 грн. Водночас позивач у позовній заяві просить стягувати аліменти у твердій сумі в розмірі 14 000 грн., що становить менше, ніж 1/6 вказаної суми. Окрім цього із долучених до матеріалів справи платіжних документів вбачаються значні суми добровільних грошових переказів відповідача на утримання дітей, а саме: - переказ через Meest Corporation Inc. №1564049 від 12.06.2017 на суму 900 доларів США; - переказ через Meest Corporation Inc. №1557672 від 03.03.2017 на суму 1 050 доларів США; - переказ через систему СВС №3771873 від 08.11.2014 на суму 5 050 доларів США; - переказ через систему СВС №3791651 від 28.11.2014 на суму 5 100 доларів США; - переказ через систему СВС №3963767 від 27.02.2015 на суму 2 800 доларів США; - переказ через систему СВС №3771873 від 28.03.2016 на суму 3 050 доларів США. Кількість та розмір переказів свідчить про їх системність. Також представник позивача зазначає, що у [PERSON] лактозна непереносимість, що підтверджується результатом досліджень від 10.05.2017 №6003586696, яка зумовлює дотримання спеціального дорожчого режиму харчування. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 14 000 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсним потребам дитини і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Також представник позивача звернулася до суду із клопотанням про стягнення із відповідача судових витрат. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До завершення судових дебатів, представником позивача було подано заяву про стягнення з відповідача судових витрат відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України та у строк передбачений законом, подано відповідні докази. Судом встановлено, що представництво позивача у даній справі здійснювала адвокат Кожан-Юрдига Олександра Ярославівна на підставі договору про надання правової допомоги №03-02/2022р. від 20.02.2022 року. Позивачем [PERSON] у цій справі були понесені судові витрати на сплату судового збору, професійну правову допомогу, судову молекулярно-генетичну експертизу та поштові відправлення. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача подано детальний розрахунок суми судових витрат позивача з описом виконаних робіт від 17.05.2023, копії квитанцій про оплату правової допомоги №41855618-1 від 22.02.2022 на суму 1 200 грн., №9280-6643-9250-1195 від 07.08.2022 на суму 2500 грн., №9284-749-6630-9565 від 18.10.2022 на суму 1 500 грн., №9288-8569-1018-3580 від 28.11.2022 на суму 2 150 грн., №9298-8535-9817-5402 від 08.03.2023 на суму 1 938 грн., №9300-9506-9743-9181 від 29.03.2023 на суму 3 100 грн., №9303-6559-1851-7372 від 25.04.2023 на суму 1 550 грн., №ТВБВ 10013/0315 СТ №12777 від 17.05.2023 на суму 2984 грн., копії квитанцій Укрпошти на суму 75 грн., оригінали квитанцій про оплату експертизи №9291-7387-1672-1373 від 27.12.2022 на суму 3000 грн. та №9293-4580-4397-4748 від 13.01.2023 на суму 16 600 грн., з яких вбачається, що сума понесених позивачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою у даній справі, складає 34 849 грн., витрат на експертизу 19 600 грн., витрат на поштові відправлення 75 грн., сплаченого судового збору 992 грн., а всього, як зазначає позивач судових витрат у розмірі 55 516,40 грн. Враховуючи зазначені обставини, беручи за основи подані докази, суд приходить до висновку про доцільність стягнення вказаних судових витрат з відповідача в розмірі 55 516 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved