Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки\~охоронна фірма Фрегат» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути зі [PERSON] , основну суму заборгованості за надані послуги по охороні об`єктів, яка складає 3714,71 грн, пеню у розмірі 673,46 грн, судові витрати у загальному розмірі 5421,00 грн. В обгрунтування позову зазначили, що 11 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ - ОХОРОННА ФІРМА ФРЕГАТ» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг № 11/02/21-ГР. Згідно п.2.2. Договору «Об`єкт» («Об`єкти»), який (які) Виконавець приймає під реагування на ПЦС, розташований (розташовані) за адресою, вказаною в переліку «Об`єктів», що знаходяться під спостереженням ПЦС, які визначені в Додатку № 1 до даного Договору. «Об`єкт» («Об`єкти») вважається (вважаються) переданими під реагування з моменту підписання Сторонами Додатку № 1 до цього Договору. З моменту припинення чинності цього Договору вважається, що «Об`єкт» («Об`єкти») знятий (зняті) з під реагування. Згідно п.3.1. Договору вартість наданих послуг в місяць за один «Об`єкт» складає: 200 (двісті) гривень 00 коп., без ПДВ. При умові здійснення не більше трьох виїздів наряду охорони на один об`єкт на місяць. Кожний наступний, після третього, в місяць, виїзд оплачується «Замовником» окремо з розрахунку - 50,00 (п`ятдесят гривень 00 коп.) за один виїзд. Згідно п.3.2 Договору оплата за послуги Виконавця здійснюється Замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Також, п.8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і укладається до 31 грудня 2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, то Договір вважається продовженим Сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати Договір за додатковою угодою між собою. В порушення умов Договору Замовник не оплачує послуги охорони відповідно до умов та в строки, визначені Договором і за період з 11 лютого 2021 року по 31 жовтня 2022 року має заборгованість перед Виконавцем за надані послуги в сумі 3714,71 грн. Відповідно до п. 4.1.1. Договору, замовник за несвоєчасну оплату або неналежне виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих виконавцем послуг, замовник нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день на суму невиконаних зобов`язань. Умови договору відповідачем не виконуються, плата за надані послуги по охороні об`єктів не проводиться. Доказів зворотного позивачем отримано не було. Позивачем на адресу відповідача 10.11.2022 року направлено претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором, про направлення актів наданих послуг та про сплату грошових коштів. Вказаною претензією відповідач був повідомлений про необхідність сплати наявної заборгованості протягом 07 календарних днів з моменту отримання самої вимоги. Однак, дана претензія залишилась не виконаною, примірники актів наданих послуг на адресу позивача не повернулись, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. В порушення умов Договору Замовник не оплачує послуги охорони відповідно до умов та в строки, визначені Договором і за період з 11 лютого 2021 року по 31 жовтня 2022 року має заборгованість перед Виконавцем за надані послуги в сумі 3714,71 грн. За порушення строків оплати наданих послуг Відповідачу згідно умов договору нараховано пеню в розмірі 673,46 грн. Зміст пункту 6.3. Договору встановлював, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком. Як же вказувалось вище, зміст пункту 3.2. Договору вказував, що оплата за послуги позивача здійснюється відповідачем щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з\~\~відповідача суму заборгованості, яка складає 2081,00 грн.; пеню, яка складає 3714,71 грн, пеню у розмірі 673,46 грн, , судові витрати у загальному розмірі 5421,00 грн., які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2481 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2940,00 грн В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, та просив суд постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);\~\~характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що 11 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ - ОХОРОННА ФІРМА ФРЕГАТ» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг № 11/02/21-ГР. Відповідно п.2.2. Договору «Об`єкт» («Об`єкти»), який (які) Виконавець приймає під реагування на ПЦС, розташований (розташовані) за адресою, вказаною в переліку «Об`єктів», що знаходяться під спостереженням ПЦС, які визначені в Додатку № 1 до даного Договору. «Об`єкт» («Об`єкти») вважається (вважаються) переданими під реагування з моменту підписання Сторонами Додатку № 1 до цього Договору. З моменту припинення чинності цього Договору вважається, що «Об`єкт» («Об`єкти») знятий (зняті) з під реагування. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсиланими до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 978 Цивільного кодексу України, за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Згідно п.3.1. Договору вартість наданих послуг в місяць за один «Об`єкт» складає: 200 (двісті) гривень 00 коп., без ПДВ. При умові здійснення не більше трьох виїздів наряду охорони на один об`єкт на місяць. Кожний наступний, після третього, в місяць, виїзд оплачується «Замовником» окремо з розрахунку - 50,00 (п`ятдесят гривень 00 коп.) за один виїзд. Відповідно п.3.2 Договору оплата за послуги Виконавця здійснюється Замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Також, п.8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і укладається до 31 грудня 2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, то Договір вважається продовженим Сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати Договір за додатковою угодою між собою. В порушення умов Договору Замовник не оплачує послуги охорони відповідно до умов та в строки, визначені Договором і за період з 11 лютого 2021 року по 31 жовтня 2022 року має заборгованість перед Виконавцем за надані послуги в сумі 3714,71 грн. Відповідно до п. 4.1.1. Договору, замовник за несвоєчасну оплату або неналежне виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих виконавцем послуг, замовник нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день на суму невиконаних зобов`язань. Умови договору відповідачем не виконуються, плата за надані послуги по охороні об`єктів не проводиться. Доказів зворотного позивачем отримано не було. Позивачем на адресу відповідача 10.11.2022 року направлено претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором, про направлення актів наданих послуг та про сплату грошових коштів. Вказаною претензією відповідач був повідомлений про необхідність сплати наявної заборгованості протягом 07 календарних днів з моменту отримання самої вимоги. Однак, дана претензія залишилась не виконаною, примірники актів наданих послуг на адресу позивача не повернулись, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. В порушення умов Договору Замовник не оплачує послуги охорони відповідно до умов та в строки, визначені Договором і за період з 11 лютого 2021 року по 31 жовтня 2022 року має заборгованість перед Виконавцем за надані послуги в сумі 3714,71 грн. Згідно зі ч 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а завідсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею)є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч. 2\~ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За порушення строків оплати наданих послуг Відповідачу згідно умов договору нараховано пеню в розмірі 673,46 грн. Зміст пункту 6.3. Договору встановлював, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком. Як же вказувалось вище, зміст пункту 3.2. Договору вказував, що оплата за послуги позивача здійснюється відповідачем щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Виходячи з викладеного, на підставі на даних позивачем доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ«АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ - ОХОРОННА ФІРМА ФРЕГАТ» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна суму заборгованості, у розмірі 3714,71 грн, та пені у розмірі 673,46 грн, Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат в розмірі 2940,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 3\~статті 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Плата праці адвоката є результатом відповідних домовленостей між адвокатом та його клієнтом і визначається договором про надання правової допомоги. Регульовані або фіксовані ціни на такі послуги встановлюються Кабінетом Міністрів України лише для тих адвокатів, які працюють на підставі\~Закону України «Про безоплатну правову допомогу»\~й отримають оплату за рахунок держбюджету. Усі інші самостійно визначають свій гонорар відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Якихось обмежень розміру оплати тут немає, вказано, зокрема, що «гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час». Позивачем надано договір № б/н про надання правової допомоги, який передбачає обсяг наданих послуг та розмір витрат на правову допомогу. Також, відповідно до п. 3 Договору розмір витрат складає 2940,00 грн. На підтвердження розміру, найменування та сплати витрат позивачем надана квитанція та акт прийняття - передачі виконаних робіт (надання послуг) до договору № б/н про надання правничої допомоги, згідно яких позивачу були надані наступні послуги адвокатом: складання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за невиконаним грошовим зобов`язанням за договором про надання послуг № 11/02/21-ГР від 11 лютого 2021 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо повного стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2940,00 грн. Відповідно до платіжного доручення, позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2481, 00 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд відповідно до\~статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481, 00 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягють стягненню судові витрати у розмірі 5421,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved