Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Виконавчий комітет\~Кілійської міської\~радизвернувся до суду в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дітей. В позові послалися на те, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на профілактичному обліку Служби у справах дітей Кілійської міської ради з 21.01.2022 як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. 03.02.2022 громадянка [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Кілійської міської ради із заявою про тимчасове влаштування дітей до державного закладу в зв`язку із тяжким матеріальним становищем. 04.02.2022 діти були влаштовані в комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Ізмаїльської міської ради Одеської області. Після влаштування дітей до закладу, матір жодного разу дітей не відвідувала, не цікавилась їх життям ні в усній, ні в письмовій формі. У жовтні 2022 року громадянку [PERSON] було запрошено до Служби у справах дітей Кілійської міської ради під час бесіди їй було рекомендовано створити умови для повернення дітей в родину. Також її попереджено про те, що у разі не створення умов для повернення дітей в родину буде розглядатись питання про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно дітей. 07.02.2023 комісією під час рейду встановлено, що жінка за місцем проживанням постійно відсутня, на телефонні дзвінки не відповідає. По теперішній час громадянка [PERSON] більш до Служби у справах дітей Кілійської міської ради не з`являлась. В зв`язку з тим, що мати повністю ігнорує питання подальшої долі своїх малолітніх дітей, не докладає зусиль для повернення дітей, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 06 березня 2023 року № 113 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », був затверджений відповідний висновок. Просять суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей та стягнути з неї аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1416,50 грн. на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Громадянка [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , та має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відомості про батька в актових записах про народження дітей внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджено листа Кілійського РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса) від 13.01.2021 №50/74-19. Встановлено, що діти перебувають на профілактичному обліку Служби у справах дітей Кілійської міської ради з 21.01.2022 як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. 03.02.2022 [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Кілійської міської ради із заявою про тимчасове влаштування дітей до державного закладу в зв`язку із тяжким матеріальним становищем. 04.02.2022 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані в комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Ізмаїльської міської ради Одеської області. Відповідно до листа комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Ізмаїльської міської ради Одеської області від 03.02.2023 року за № 02-03/23, діти у вказаному закладі перебувають один рік, мати жодного разу дітей не відвідувала, не цікавилась життям, тобто самоусунулась від виховання та утримання дітей. У жовтні 2022 року [PERSON] було запрошено до Служби у справах дітей Кілійської міської ради під час бесіди їй було рекомендовано створити умови для повернення дітей в родину. Також [PERSON] попереджено про те, що у разі не створення умов для повернення дітей в родину буде розглядатись питання про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно дітей, що встановлено з протоколу бесіди від 18.10.2022. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 17.10.2022 встановлено, що [PERSON] мешкає в [ADDRESS] , в будинку відсутнє світло. Діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у Кілійському закладі загальної середньої освіти №1 та є учнями 4-В та 1-В класів відповідно. Діти в навчанні старані. Їня мати [PERSON] на батьківські збори не відвідує, на телефонні дзвінки не відповідає, що встановлено з характеристик на дітей, наданих класними керівниками Згідно наданого висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 06.03.2023 №112 «про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] »» зазначено наступне, що в інтересах неповнолітніх дітей виконавчий комітет вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дітей. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~\~ Відповідно до ст.ст.150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.\~ Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. У своїй постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав). Судом встановлено, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо неповнолітніх дітей, не цікавиться їх життям, розвитком. Не приймає участі у їх утриманні та вихованні, повністю ігнорує питання подальшої долі своїх малолітніх дітей, не докладає зусиль для їх повернення. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідачка свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, а тому її доцільно позбавити батьківських \~прав.\~ Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, обов`язок утримувати дитину лежить на батьках. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В позові виконавчий комітет просить стягнути з відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1416,50 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку, на особові рахунки дітей. Враховуючи, що вказана сума в розмірі 1416,50 грн. і є розмір 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку, що встановлює тверду грошову суму, та грошовий еквівалент мінімуму, враховуючи його характер, є мінливим, а також з огляду на вказані положення матеріального права, суд вважає доцільним стягувати з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку, на кожну дитину, що відповідає положенням ст. 184 СК України. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 2684 гривень судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 184 СК України,

Outcome: approved