Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 10 жовтня 1992 року у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 918. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10 жовтня 1992 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 918, від якого мають повнолітнього сина. Крім того, позивач вказала, що під час спільного проживання між нею та відповідачем постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також, вони втратили почуття любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, а тому подальше життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з червня, 2022 року і з цього часу з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим, виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 06.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] \~всудове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді 23.05.2023 року за вх. № 12907 про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом 23.05.2023 року за вх. № 12908 про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 1992 року у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 918 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , оригінал якого додано позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила втрату почуття любові та взаємоповаги, взаємодопомоги і підтримки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2\~ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 СК України\~визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані до суду позивачем та відповідачем заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., сплаченого позивачем при пред`явленні позову про розірвання шлюбу, що документально підтверджується квитанцією від 16.03.2023 року, стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved