Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 28.03.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 966 від 20.06.2014 року, та після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище - [PERSON] . Ухвалою від 12.04.2023 року провадження у справі відкрито. В судовому засіданні 08.06.2023 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив що тривалий час сторони проживають окремо, але посилаючись на те, що має бути вирішене питання про переоформлення на нього автомобіля, вважав, що треба просто перенести судове засідання на інший день. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 20.06.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з початку березня 2022 року, сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив що тривалий час сторони проживають окремо, але посилаючись на те, що має бути вирішене питання про переоформлення на нього автомобіля, вважав, що треба просто перенести судове засідання на інший день. При цьому ні відзиву на позов, ні зустрічного позову щодо спору по майну відповідач не пред`явив, та і взагалі не вказав, що має намір заявляти такі вимоги. Відповідач пояснив суду, що він разом з позивачем відвідував установу та за його участі здійснювали дії по підготовці документів з переоформлення права власності автомобіля на його ім`я, але в нього є сумніви, що дружина дотримається усної обіцянки відносно автомобіля. Позивач надала суду експертний висновок відносно автомобіля та запевнила, що вона з самого початку не мала наміру керувати автомобілем, на цей час в неї вирішується питання щодо її працевлаштування і вона наполягає на розірванні шлюбу, та запевнила відповідача, що проведе відчуження автомобіля на його користь. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 20.06.2014 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №966, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.4/. Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з початку березня 2022 року, спорів щодо поділу спільного майна в даному провадженні не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені з початку березня 2022 року. Позивач [PERSON] в ході розгляду справи висловила чітку позицію щодо того, що не бажає перебувати в шлюбі з [PERSON] . Відповідач [PERSON] наголошував на тому, що спочатку має бути вирішено питання щодо автомобіля. Суд зазначає, що питання щодо поділу спільного майна може бути вирішено в добровільному порядку або в іншому судовому провадженні та не стосується перебування сторін в зареєстрованому шлюбі. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. При цьому суд зазначає, що дійсно між сторонами існують невизначені питання щодо виховання, спілкування та місця проживання спільних дітей, які у випадку недосягнення згоди між батьками можуть бути предметом розгляду інших судових процесів. Ні позивач, ані відповідач після розірвання шлюбу не позбавлені права звертатись до суду або інших відповідних органів для захисту своїх прав або прав спільних дітей. З огляду на предмет позову в даному провадженні розглядається лише питання перебування чоловіка та жінки в шлюбі, що можливо лише за умови особистої згоди сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 112 СК України наявні підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, вислухавши позивача та відповідача, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved