Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2021 року о 17:10 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вулиць Перемоги та Лермонтова, регульованому сигналом світлофору, рухаючись на зелений сигнал світлофору на електросамокаті «Ківі L293», н.з. [NUMBER] , [PERSON] , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/12252/21 від 26.11.2021 року [PERSON] , визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося 08.11.2021 року. Відповідно вина [PERSON] у вчинені вказаного ДТД та обставини ДТП, не потребують доказування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , який зазнав пошкоджень в результаті ДТП 08.11.2021 року. З метою визначення розміру матеріальних збитків в частині пошкодження автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , позивач вимушений був звернутися до судового експерта для проведення незалежної оцінки. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 3807 від 24.11.2021 року встановлено, що матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП 08.11.2021 року власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] складає 65 302,12 грн. Згідно квитанції «ПриватБанк» від 23.11.2021 року, позивачем сплачено 2500 гривень в якості оплати за проведення автотоварознавчого дослідження і складення висновку № 3807 щодо оцінки «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] . Таким чином загальний розмір завданої позивачу, майнової шкоди становить 67 802,12 гривень (65 302,12 грн + 2500,00 грн.). Також позивач зазначає, що ним понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., які складаються з вивчення документів, надання консультації, узгодження правової позиції, складання і надання позовної заяви за позовом [PERSON] для звернення до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про відшкодування майнової шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду у розмірі 992 грн. Ухвалою суду від 11.02.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі. Відповідачем відзив на позовну заяву не надавався. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. 08.11.2021 року о 17:10 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, на перехресті вулиць Перемоги та Лермонтова, регульованому сигналом світлофору, рухаючись на зелений сигнал світлофору на електросамокаті «Ківі L293», н.з. [NUMBER] , [PERSON] , виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди. Вказані обставини встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2021 року по справі № 335/12252/21, та відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Зазначеною постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. у дохід держави. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , який зазнав пошкоджень в результаті ДТП 08.11.2021 року. З метою визначення розміру матеріальних збитків в частині пошкодження автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] , позивач звернувся до судового експерта для проведення незалежної оцінки. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3807 від 24.11.2021 року встановлено, що матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП 08.11.2021 року власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] складає 65 302,12 грн. Зазначений висновок експертного автотоварознавчого дослідження за своїм правовим характером є звітом про оцінку майна, вимоги до якого встановлюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачем, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини другої статті 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Наданий позивачем висновок щодо визначення матеріального збитку завданого внаслідок ДТП 08.11.2021 року відповідає вимогам ст. ст. 4,5,6,12,15,18,22 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Він складений за результатами безпосереднього дослідження пошкодженого автомобіля професійним оцінювачем, діяльність якого полягає у визначенні, зокрема, розміру завданих збитків в таких випадках. Висновок ( звіт) про оцінку професійного оцінювача є достатнім і належним доказом для ухвалення рішення про відшкодування збитків. Будь-яких обґрунтованих доказів, що спростовують вказану у висновку розмір матеріального збитку відповідачем не надано. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачу майнову шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 65\~302,12 грн. відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3807 від 24.11.2021 року. Згідно квитанцій «ПриватБанк» від 23.11.2021 року, позивачем сплачено 2500 гривень в якості оплати за проведення автотоварознавчого дослідження і складення висновку № 3807 щодо оцінки «Toyota Corolla», д.н. [NUMBER] . Ці витрати позивач зробив для відновлення свого порушеного права, після ДТП він не міг використовувати свій автомобіль за призначенням, вимушений був оцінювати завдану йому шкоду, а отже, такі витрати є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Таким чином, загальний розмір завданої позивачу, майнової шкоди становить 67 802,12 гривень (65 302,12 грн + 2500,00 грн.). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір на надання правових послуг № 20/01/2022 від 20.01.2022 року, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу згідно з договором від 20.01.2022 року, акт здачі-прийняття виконаних правових послуг згідно договору від 20.01.2022 року, відповідно до яких позивач сплатив кошти в розмірі 3000 грн. за надані правові послуги. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вбачається, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на такі види послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; об`єм та кількість доказів, які необхідно зібрати; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд має оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (консультації з правових питань, збір доказів, необхідність складання заяв по суті справи та інших документів для підготовки правової позиції в справі), те, що розгляд зазначеної категорії справ відбувається з викликом учасників справи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягненя з відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Outcome: approved