Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Позов обґрунтований тим, що 2011 року сторони почали проживати разом в незареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, позивач просила стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення із данною заявою до суду. Разом з тим, позивач зазначає, що не має змоги працювати, бо діти потребують постійного догляду, а відповідач має змогу утримувати дружину, є працездатним, тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 2000,00 грн, щомісяця, до досягнення сином - [PERSON] трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явилася. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Так, суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] значаться: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.08.2012 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.2021 (а. с.9, 10). За довідкою Владиславського старостинського округу №3 Миронівської міської ради №72 від 24.02.2023 на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 14). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає, що за ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). За змістом ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає за заявою одержувача (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, позивач просила стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частки доходу батька, обґрунтовуючи, що відповідач може надавати такий розмір аліментів. За ч. 3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що гарантуватиме рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Щодо обгрунтованості вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає наступне. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Матеріали справи не містять безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу. Разом з тим, за вимогами статті 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішенні вказаного спору суд враховував, що сторони мають спільних малолітніх дітей; наймолодша дитини не досягла трирічного віку, проживає з матір`ю та знаходиться на її утримання. Позивач з об`єктивних причин не в змозі працювати та отримувати дохід. Суд також прийняв до уваги відсутність відзиву, тобто спростування зазначених позивачем обставин, зокрема щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу. Тому, з огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, як матері дитини, з якою проживає і перебуває на утриманні дитина - підлягає задоволенню. Суд при визначенні розміру стягуваних аліментів, прагнув до того, щоб одержувач аліментів перестала бути такою, що потребує матеріальної допомоги з огляду на ту обставину, що на її утриманні перебувають малолітні діти та потребують належного догляду та піклування. Зважаючи, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, суд вважає за можливе стягувати аліменти у розмірі 2000,00 грн щомісяця до досягнення сином - [PERSON] трьох років. Згідно з вимогами статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до статті 430 ЦПК України, рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Також, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved