Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Щодо рішення, прийнятого по суті спору. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 4 травня 2023 року позов [PERSON] до Приватного підприємства «ВІРА-ГТП» про розірвання договору оренди землі - задоволено. Розірвано договір оренди землі від 7 лютого 2017 року, укладений між [PERSON] та Приватним підприємством «ВІРА-ГТП», щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 3221888000:27:088:1428, площею 0,4536 га, яка знаходиться на території Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області та стягнуто з Приватного підприємства «ВІРА-ГТП» в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. Щодо заяви щодо компенсації здійснених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи. 4 травня 2023 року, через систему «Електронний суд», до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Цикалевича В.М. про ухвалення додаткового рішення у справі, яким стягнути з Приватного підприємства «ВІРА-ГПТ» на користь [PERSON] витрати на правову допомог в загальній сумі 15768 гривень (зареєстрована судом 5 травня 2023 року). В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Приватного підприємства «ВІРА-ГПТ» про розірвання договору оренди землі, що підтверджується договором про надання правової допомоги. З 23 грудня 2022 року адвокат Цикалевич В.М. представляє інтереси [PERSON] під час розгляду кримінальних та цивільних справ. На виконання умов договору про надання правової допомоги, укладеного між АБ «Володимира Цикалевича» та [PERSON] , укладено додаткову угоду №1 та додаткову угоду №2. На виконання вимог статті 175 ЦПК України 23 грудня 2022 року представником позивача було надано позовну заяву з переліком витрат, що містив орієнтовну суму 10400 гривень. На виконання вимог статті 137 ЦПК України в заяві наведено детальний опис робіт (наданих послуг), а саме: консультування позивача з питань, що виникають у зв`язку з розглядом цивільної справи (2 години) 2600 гривень; підготовка процесуального документа позовної заяви (5 годин) 6500 гривень; подання до Вишгородського районного суду Київської області процесуальних документів через ДП «Укрпошта» (1 година) 1300 гривень; прибуття в судове засідання 15 березня 2023 року о 15:00, яке не відбулося та було відкладено на 4 травня 2023 року ( якщо судове засідання не відбулося, прибуття у судове засідання обраховується як 1 година участі у судовому засіданні) 1342 гривні; участь у судовому засіданні 4 травня 2023 1342 гривні; складання процесуального документу детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом 1342 гривні; подання до суду процесуального документу - детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, через систему «Електронний суд» - 1342 гривні. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що сплачена позивачем [PERSON] АБ «Володимира Цикалевича» у 2022-2023 роках становить 15768 гривень. До заяви додано копію договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року, копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року, копію акту про надані правові послуги №1 від 24 грудня 2022 року, копію прибуткового касового ордеру №1 від 24 грудня 2022 року, копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 4 травня 2023 року, копію акту про надані правові послуги №2 від 4 травня 2023 року та копію прибуткового касового ордеру №2 від 4 травня 2023 року. Розгляд вказаної заяви призначено на 15:00 5 червня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження. У призначене судове засідання учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибули, при цьому, від представника позивача адвоката Цикалевича В.М. надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити. Відповідач, причини неявки до суду не повідомив, заперечень щодо зави про ухвалення додатково рішення до суду не надходило. А тому, враховуючи положення частини третьої статті 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності учасників провадження. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у частині судових витрат, з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про ухвалення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, судом встановлено таке. 10 січня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Цикалевича В.М., надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного підприємства «ВІРА-ГТП» про розірвання договору оренди землі. На підтвердження повноважень представника до позовної заяви було долучено ордер серії АА №1261498, виданий на підставі договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року (а.с. 57-58). Як убачається із змісту позовної заяви, відповідно до пункту 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом витрати на правничу допомогу у розмірі 10400 гривень (а.с. 3). Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників провадження та призначено до розгляду на 15:00 15 березня 2023 року. Судове засідання, призначене на 15 березня 2023 року о 15:00, не відбулося у зв`язку з довготривалою повітряною тривогою на території всієї України, з урахуванням розпорядження Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. №1 від 15 серпня 2022 року, а також у зв`язку з перебуванням, головуючого судді в нарадчій кімнаті з 15:16 під час ухвалення рішення у раніше призначеній до розгляду справі, при цьому у судове засідання з`явився представник позивача адвокат Цикалевич В.М. Наступну дату розгляду справи визначено 4 травня 2023 року о 10:00 (а.с. 24). Під час розгляду справи у судовому засіданні, призначеному на 4 травня 2023 року, брав участь представник позивача адвокат Цикалевич В.М., який, у порядку, передбаченому частиною 8 статті 141 ЦПК України, зробив заяву про намір подати докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 4 травня 2023 року позов [PERSON] до Приватного підприємства «ВІРА-ГТП» про розірвання договору оренди землі задоволено, при цьому питання щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, судом не вирішувалося (а.с. 31-39). Так, 23 грудня 2022 року між [PERSON] та адвокатом АБ «Володимира Цикалевича» укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року (а.с 52-53). Згідно акту про надані правові послуги №1 від 24 грудня 2022 року на виконання договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року та додаткової угоди №1 до договору, адвокат надав, а клієнт прийняв такі послуги: консультування позивача з питань, що виникають у зв`язку з розглядом цивільної справи (2 години) 2600 гривень; підготовка процесуального документа позовної заяви (5 годин) 6500 гривень; подання до Вишгородського районного суду Київської області процесуальних документів через ДП «Укрпошта» (1 година) 1300 гривень (а.с 47-48). Як вбачається з прибуткового касового ордеру №1 від 24 грудня 2022 року АБ «Володимира Цикалевича» на підставі договору про надання допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року, додаткової угоди №1 від 23 грудня 2022 року та акту про надані правові послуги №1 від 24 грудня 2022 року прийнято від [PERSON] грошові кошти в розмірі 10400 гривень (а.с 49). 4 травня 2023 року між [PERSON] та адвокатом АБ «Володимира Цикалевича» укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року (а.с. 55-56). Згідно акту про надані правові послуги №2 від 4 травня 2023 року на виконання договору про надання правової допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року та додаткової угоди №2 до договору, адвокат надав, а клієнт прийняв такі послуги: прибуття в судове засідання 15 березня 2023 року о 15:00, яке не відбулося та було відкладено на 4 травня 2023 року ( якщо судове засідання не відбулося, прибуття у судове засідання обраховується як 1 година участі у судовому засіданні) 1342 гривні; участь у судовому засіданні 4 травня 2023 1342 гривні; складання процесуального документу детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом 1342 гривні; подання до суду процесуального документу - детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, через систему «Електронний суд» - 1342 гривні (а.с. 50-51). Як вбачається з прибуткового касового ордеру №2 від 4 травня 2023 року АБ «Володимира Цикалевича» на підставі договору про надання допомоги №23-12/22-1 від 23 грудня 2022 року, додаткової угоди №2 від 4 травня 2023 року та акту про надані правові послуги №2 від 4 травня 2023 року прийнято від [PERSON] грошові кошти в розмірі 5368 гривень (а.с. 54). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Згідно із пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000 та від 30.09.2009 №23-рп/2009. Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу сформулювала висновок про необхідність надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких сторона по справі мала заперечення. Адвокатом Цикалевичем В.М. надано суду докази щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 15768 гривень, при цьому, враховуючи відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 15768 гривень.

Outcome: approved