Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області звернувся [PERSON] до [PERSON] , про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, зазначивши у позовній заяві про те, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради №8 від 07.02.2023 року про пере нумерацію адреси будинку по [ADDRESS] , була змінена на [ADDRESS] . Позивач мав намір оформити субсидію та звернувся до ЦНАП Новоукраїнської міської ради для отримання довідки про зареєстрованих осіб у його житловому будинку, де йому повідомили, що у зв`язку з перенумерацією будинків по [ADDRESS] у його домоволодінні зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Проте згідно домової книги житлового будинку, відповідач не зареєстрований і ніколи в його будинку не проживав. На сьогоднішній день позивач не має змоги скористатися своїм правом передбаченим ст.150 ЖК України, а саме оформити субсидію, оскільки в його будинку зареєстрований відповідач. В зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про підтримання позовних вимог та їх задоволення та про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.23). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не прибув двічі, на 08.05.2023 року та на 29.05.2023 року, оскільки за місцем реєстрації відсутній, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (а.с.27, 31) та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Як не надано і відзивів на позовну заяву, а тому\~суд розглядає\~справу за\~відсутності відповідачів\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~відповідно до\~ст.223\~ЦПК України.За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідачів не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. \~Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, а саме: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець та мешканець [ADDRESS] . Та має РНОКПП [NUMBER] (а.с.4 на звороті). - Із копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.01.1980 року та копії технічного паспорту на жилий будинок (а.с.5, 6-8) вбачається, що [PERSON] на праві особистою власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . - Із копії домової книги (а.с.9-10) вбачається, що в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належний на праві власності [PERSON] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Громадянин [PERSON] , зареєстрованим не значиться та відомості про його реєстрацію відсутні. - Із копії довідки про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна №8 від 07.02.2023 року (а.с.11) вбачається, що дана довідка видана виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради [PERSON] про те, що у зв`язку з перенумерацією, адреса будинку по [ADDRESS] , була змінена на [ADDRESS] . - Із копії довідки №624 від 07.02.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.12) вбачається, що у житловому будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] - Із Акту обстеження умов проживання від 09.02.2023 року (а.с.13) вбачається, що депутатом Новоукраїнської міської ради восьмого скликання, [PERSON] , було здійснено обстеження житлово-побутових умов житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження було виявлено, що власником домоволодіння є громадянин [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою з 21.01.1980 року та фактично проживає за вказаною адресою. З 2006 року проживає один. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вказаних норм дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст.405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] є приватною власністю позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника житла в силу ст.64 Житлового кодексу України, а також дані про укладення з ними договору найму житлового будинку також відсутні. Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім`ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України. Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідач [PERSON] у спірному житлі не мешкає та взагалі ніколи не мешкав за даною адресою, особистих речей у житлі не має, участі у витратах по утриманню житла не приймає, з будь-якими вимогами про усунення перешкод у користуванні житловим будинком в установленому законом порядку не звертався. При цьому, судом з`ясовано, що фактом реєстрації відповідача у житловому будинку, який належить позивачу, стала подія з перенумерації адреси будинку, а саме адреса будинку була змінена з [ADDRESS] , що в свою чергу і зумовило реєстрацію відповідача за адресою [ADDRESS] . Крім того, відповідно до домової книги (а.с.10), відомості про реєстрацію громадянина [PERSON] у житловому будинку належного позивачу - відсутні. Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, що свідчать про не проживання відповідача [PERSON] у спірному житловому будинку понад установлений законом строк, та беручи до уваги те, що підставою реєстрації відповідача за адресою [ADDRESS] , стала перереєстрація адреси будинку (а.с.11), а тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.5, 16, 316, 317, 319, 321, 383, ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved