Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20.08.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Нікопольському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерствва юстиції (м. Дніпро), актовий запис №109. Під час шлюбу у сторін народились двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини між сторонами не склалися через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, взаємопідтримки один до одного, а тому сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть і їх шлюб носить лише формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, суперечитиме його інтересам, тобто є неможливим. На примирення позивач не згодний, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом про розірвання шлюбу. Крім того, позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду із даним позовом, сторони домовились, що старша донька [PERSON] , залишиться проживати з батьком, а менша донька [PERSON] , буде проживати із матір`ю. Спору щодо поділу спільного майна та стягнення аліментів, на день звернення до суду із даним позовом, між сторонами немає. Судові витрати просив залишити за ним. Ухвалою суду від 10.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, СМС повідомлень та через оголошення на офіційному сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи зазначене, суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 19.10.2022 року, [PERSON] 20.08.2015 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка - " [PERSON] ", у Нікопольському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерствва юстиції (м. Дніпро), актовий запис №109 (а.с.7). Під час шлюбу у сторін народились двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Сторони не підтримують подружніх відносин, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду (ВС/КЦС, № 761/33261/16-ц, 26.11.18). Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування до збереження шлюбних відносин не допускається. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. За клопотанням позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, підлягають залишенню за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved