Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Свій позов обґрунтовує тим, що з 28 вересня 2001 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , 10 січня 2006 року за спільні кошти була придбана вищевказана квартира, що посвідчено договором купівлі-продажу, покупцем у договорі був зазначений відповідач. В даний час сімейні відносини припинені, у спірній квартирі проживає відповідач, а позивач не має можливості користуватися спільним майном. Оскільки майно придбане під час шлюбу є спільною власністю подружжя, то позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, заперечень проти позову не надав. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Із свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 08 вересня 2001 року, спільне прізвище - [PERSON] (а.с.6). Згідно договору купівлі-продажу від 10 січня 2006 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.8-9). Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 15 грудня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.7). Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку отримали право володіння, користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] . В розумінні положень ст.ст.60, 70 СК України, спільне майно подружжя в тому числі квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , частка кожного з них у вказаному майні становить 1/2 частина, оскільки судом не встановлено підстав для зміни часток у спільному сумісному майні. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв`язку з задоволенням позову сплату судових витрат суд покладає на відповідача.

Outcome: approved