Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Акціонерне товариства «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту Е07.00106.007646160 від 02.03.2021 р. в розмірі 287488,76 грн. та судовий збір у розмірі 4312,34 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 02.03.2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту Е07.00106.007646160 від 02.03.2021 р., згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 300\~000 грн., зі сплатою 10,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 22.12.2022 утворилась заборгованість в розмірі 287\~488,76 грн. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 03.11.2022 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до [PERSON] будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін. 17.02.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Пащук Артем Ігорович, звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до АТ «Ідея Банк», в якій просить суд визнати недійсним пункт 1.5 договору кредиту Е07.00106.007646160 від 02.03.2021 р. та пункти 4; 5 паспорту споживчого кредиту додатку №1 до договору кредиту № Е07.00106.007646160 від 02.03.2021р. в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості та зобов`язати АТ "Ідея Банк" здійснити перерахунок платежів здійснених [PERSON] , за договором кредиту №Е07.00106.007646160 від 02.03.2021р., з часу його укладання, зарахувавши сплачені вже кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу по договору кредиту №Е07.00106.007646160 від 02.03.2021р. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] покликається на те, що встановлена банком послуга у вигляді «плати за обслуговування кредиту» є несправедливою умовою кредитного договору. Просить відмовити АТ "Ідея Банк" у задоволенні позовних вимог та задоволити зустрічний позов в повному обсязі. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2023 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ "Ідея Банк" про визнання недійсними пунктів кредитного договору та зобов`язання до вчинення дій до спільного розгляду з первісним позовом АТ "Ідея Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором об`єднати в одне провадження та присвоїти №461/491/23, провадження №2/461/639/23 та перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В позовній заяві представник позивача-АТ "Ідея Банк" просив слухати справу у відсутності представника позивача. 16 березня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.03.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У відзиві на зустрічну позовну заяву представник позивача просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову та задоволити позовні вимоги банку. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги заперечив та просив суд задоволити зустрічний суд, а в зустрічному позові відмовити. Представником позивача подано 18.04.2023 року письмові пояснення із розрахунок заборгованості за договором кредиту без врахування плати за обслуговування договору кредиту Е07.00106.007646160 від 02.03.2021 р. 17.05.2023 року представником відповідача Пащук А.І. подано заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та щодо розрахунку заборгованості представленого представником позивача без врахування плати за обслуговування договору кредиту Е07.00106.007646160 від 02.03.2021 р. сторона відповідача погоджується. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. За змістом статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Суд встановив, що 02.03.2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений договір кредиту Е07.00106.007646160, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 300 000 грн., зі сплатою 10,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Додатком №1 до договору кредиту Е07.00106.007646160 від 31.07.2017 року є Паспорт споживчого кредиту, в якому передбачений розділ "Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання Договору". Пунктом 4 вказаного розділу передбачена плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,99 % щомісячно від початкової суми кредиту кредиту згідно графіку в п. 5. Пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту регламентований порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Пунктом 1.5 договору кредиту Е07.00106.007646160 від 31.07.2017 року визначено, що під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором банківського обслуговування фізичних осіб (https//ideabank.ua/uk/about/public-contacts), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів на приймання готівки з подальшим зарахування на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору на веб-сайті Банку:https//ideabank.ua. Обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС- повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру № 1210745 від 02.03.2021р. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором кредиту Е07.00106.007646160 від 31.07.2017 року, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості, станом на 22.12.2022, становить 287\~488,76 грн. та складається із наступного: основний борг 180\~501,59 грн., прострочений борг- 39\~685,21 грн., прострочені проценти 8040,97 грн., строкові проценти 8997,44 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 29850,00 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту- 20\~413,55 грн. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 03.11.2022 на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до [PERSON] будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак, [PERSON] належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала. Частиною 1статті\~627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити\~цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2\~ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено\~цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5\~ст.12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими\~цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пункту 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12цьогоЗакону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що [PERSON] встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована плата за обслуговування кредиту не підлягають стягненню з відповідача та сплачена відповідачем плата за обслуговування кредиту має бути зарахована в рахунок погашення основного боргу по договору кредиту №Е07.00106.007646160 від 02.03.2021р. Представником АТ «Ідея Банк» було надано суду розрахунок заборгованості по договору кредиту №Е07.00106.007646160 від 02.03.2021р. без плати за обслуговування кредиту, станом на 22.12.2022р., яка становить 169\~272, 64 грн. та складається із наступного: строковий основний борг 139\~237,03 грн., прострочений основний борг- 27\~705,74 грн., строкові проценти 0,00 грн., прострочені проценти 2\~329,87 грн. Із даним розрахунок заборгованості погоджується сторона відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, які визнаються учасниками справи, не\~підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Наданий розрахунок заборгованості по договору кредиту №Е07.00106.007646160 від 02.03.2021 р. без плати за обслуговування кредиту, станом на 22.12.2022р. визнаний сторонами по справі та не ставиться під сумнів судом. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)). Велика Палата Верховного Суду у\~пунктах 71-73 постанови\~від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у\~мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у\~мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючисвої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у\~мотивувальній частині судового рішення\~в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у\~резолютивній частині судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) знов наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. Відповідно до\~частини першої статті 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи те, що судом встановлено нікчемність умов кредитного договору то з відповідача за первісним позовом [PERSON] слід стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 169\~272, 64 грн. (строковий основний борг 139\~237,03 грн., прострочений основний борг- 27\~705,74 грн., строкові проценти 0,00 грн., прострочені проценти 2\~329,87 грн.). Враховуючи зазначене, позовні вимоги АТ «Ідея Банк» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із відповідача [PERSON] 169\~272, 64 грн. (строковий основний борг 139\~237,03 грн., прострочений основний борг- 27\~705,74 грн., строкові проценти 0,00 грн., прострочені проценти 2\~329,87 грн.). В задоволення зустрічного позову, - відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2539,09 грн. (з розрахунку 169272,64/287488,76х4312,34= 2539,09 грн.).

Outcome: approved