Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач 02.12.2019 року звернувся до Обухівського районного суду Київської області з зазначеним позовом (а.с. 1-10). Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2011 року по справі №2-886-11, частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2007 року в розмірі 42 709,84 швейцарських франків, що становить 315 860,62 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] з визначенням способу звернення стягнення шляхом реалізації вказаного предмета іпотеки через прилюдні торги, а також стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 1820,00 грн. Зазначає, що станом на день звернення до суду з позовом рішення суду не виконано. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання встановлене рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2011 року, позивач, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних - 3 153,62 шв. франки. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.01.2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням від 06.04.2020 року позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення 3 % річних задоволено, стягнуто з відповідача три відсотки річних - 3153,62 швейцарських франків та судовий збір в сумі 1 921 грн (а.с.71-73). Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05.08.2021 року заочне рішення від 06.04.2020 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 16.08.2021 року на адресу Обухівського районного суду Київської області від представника відповідача Попової О.А., яка діє в інтересах [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», згідно якого просить у задоволенні позову відмовити. По-перше провадження по справі відкрито судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). По-друге, у суду першої інстанції відсутні підстави для стягнення 3% річних від суми бору. Так, 10.06.2011 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі №2-886-11, яким частково задоволено позовні вимоги банку та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] з визначенням способу звернення стягнення шляхом реалізації вказаного предмета іпотеки через прилюдні торги, а також стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 1820,00 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист. В ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №32304911, іпотечне майно, на яке було звернуто стягнення за рішенням суду було реалізовано та власником іпотечної квартири став Позивач АТ «Універсал Банк». Враховуючи викладене, виконавче провадження закінчено. З огляду на вказане, оскільки в рамках виконавчого провадження №32304911 було реалізовано майно, яке є предметом іпотеки за виконавчим документом про звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки та той факт, що станом на сьогодні рішення суду про стягнення боргу з позичальника відсутнє, слід дійти висновку, що після реалізації іпотечної квартири за адресою: [ADDRESS] , будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання за виконавчим листом про звернення стягнення на іпотечне майно навіть якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача є недійсними, а рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки вважається виконаним у повному обсязі. По-третє, строк позовної давності зі зверненням позивача до суду за захистом своїх прав пропущений. Перебіг трирічного строку для звернення АТ «Універсал Банк» до суду за захистом своїх прав розпочався у лютому 2011 року та закінчився у лютому 2014 року. Проте, банк звернувся до суду з відповідними вимогами лише у 2020 році, тобто з пропуском строків позовної давності (а.с143-147). 19.08.2021 року на адресу Обухівського районного суду Київської області від представника позивача АТ «Універсал Банк» Піхотенко А.С. надійшла відповідь на відзив. Позивач категорично не погоджується з викладеними у відзиві доводами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав. По-перше, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. На момент пред`явлення позову АТ ««Універсал Банк» володів інформацією, яка підтверджувалась копією паспорта відповідача, щодо реєстрації [PERSON] саме в м. Обухів, тобто позов було пред`явлено без порушення правил підсудності. По-друге, ухваленим рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, судом було визначено суму грошового зобов`язання [PERSON] перед АТ «Универсал Банк», і виконання вказаного рішення не свідчить про погашення суми боргу за визначеним грошовим зобов`язанням. По-третє, нарахування 3% річних відбувається з врахуванням кількості днів у періоді. А саме тому банк просив стягнути 3% річних з відповідача з 01.11.2016 року по 31.10.2019 року. Тобто за період в межах строку позовної давності, а саме за останніх три роки. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28.10.2021 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення 3% річних було передано за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 01.11.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника АТ «Універсал Банк» Піхотенко А.С. про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.227-228). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 24.05.2023 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення по справі від представника відповідача Попової О.А. в інтересах [PERSON] . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». Так, 22.06.2009 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»; 31.10.2018 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Акціонерне товариство «Універсал Банк», що підтверджується статутом AT «Універсал Банк». Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~принципу справедливості розгляду справи судом. Як вбачається з матеріалів справи, факт наявності договірних правовідносин Позичальника з Банком та факт неналежного виконання зобов`язань, а також наявність заборгованості Позичальника перед Позивачем встановлено рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2011 року, ухваленого у справі № 2-886-11, яким позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Відповідно до частини шостої\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2011 року у справі № 2-886-11 та відповідно до якого з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2007 року в розмірі 42709,84 шв.франків, що становить 315860 грн.62 коп., та відповідно до договору іпотеки від 12.11.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, однокімнатну квартиру [ADDRESS] , та на праві власності належить [PERSON] . Визначено способом звернення стягнення, реалізацію предмета іпотеки (вказаної квартири) через прилюдні торги. Встановлено початкову ціну реалізації того є предмета іпотеки (вказаної квартири), не нижче 288077 грн. 00 коп. Також, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 1820 грн., що не спростовано відповідачем по справі [PERSON] та не підлягає доказуванню, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві. Як вбачається з мотивувальної частини рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2011 року судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору від 12.11.2007 року [PERSON] отримала у ВАТ «Універсал Банк» кредит у сумі 40000,00 швейцарських франків строком до 10.11.2037 року зі сплатою 9,45% річних за користуванням кредитом. Даний кредитний договір [PERSON] , своєчасно не виконує, а тому і виникла заборгованість за кредитним договором на день постановлення рішення суду в сумі 42709,84 шв.франків, що складає 315860 грн. 62 коп. з яких сума непогашеного кредиту 39614,85 шв.фр, що складає 292971 грн. 62 коп., заборгованість за відсотками в сумі 3075,82 шв.фр., що складає 22747 грн.23 коп., заборгованість по підвищених відсотках 19,17 шв.фр., що складає 141 грн. 77 коп. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12.11.2007 року є нерухоме майно однокімнатна квартира [ADDRESS] , та на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , іпотечним договором від 12.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. У 2011 році, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Універсал Банк» звернулось до Обухівського районного суду Київської області із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2011 року у справі № 2-886-11 позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2007 року в розмірі 42709,84 шв.франків, що становить 315860 грн.62 коп., та відповідно до договору іпотеки від 12.11.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, однокімнатну квартиру [ADDRESS] , та на праві власності належить [PERSON] . Визначено способом звернення стягнення, реалізацію предмета іпотеки (вказаної квартири) через прилюдні торги. Встановлено початкову ціну реалізації того є предмета іпотеки (вказаної квартири), не нижче 288077 грн. 00 коп. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч .1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~визначено,\~що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги (частина перша\~статті 6 Закону «Про іпотеку»). Згідно із частиною першою\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Частинами 1-3\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку»\~у відповідній редакції визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~\~\~ Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому\~статтею 37 цього Закону;право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~статтею 38 цього Закону. Відповідно до положень вказаних норм продаж іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу здійснюється на підставі застереження в іпотечному договорі або в окремому договорі, укладеному сторонами в порядку досудового врегулювання, а відтак належить до позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому ч. 4\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 22 лютого 2022 року в справі № 761/36873/18, після завершення позасудового врегулювання, зокрема стягнення на предмет іпотеки, переданий боржником, будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки вважається таким, що погашає всі вимоги кредитора до боржника, незалежно від того, чи перевищує вартість предмета іпотеки розмір вимог кредитора. До такого висновку слід дійти з огляду на правову природу забезпечувальних заходів, спрямованість їх на повне забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та добросовісність поведінки сторін кредитного договору. Велика Палата Верховного Суду вважає, що саме на кредитора законодавством покладено контроль за тим, щоб заборгованість за кредитним договором не перевищувала забезпечувальні заходи, і саме для цього законодавець передбачив спрощені процедури звернення стягнення на заставне майно. Незастосування цих заходів своєчасно тягне для кредитора негативні наслідки недобросовісності своїх дій. Законодавець у такий спосіб встановив баланс між майновими правами та інтересами кредитора-іпотекодержателя і боржника, надавши можливість швидкого та ефективного задоволення його вимог, запобігаючи при цьому можливості зловживанням кредитором своїм становищем та вимагаючи добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин. Відповідно до кредитного договору № 008-2900/756-0447 від 12.11.2007 року, ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є АТ «Універсал Банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 40 000,00 швейцарських франків строком до 10.11.2037 року зі сплатою 9,45% річних за користуванням кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12.11.2007 року є нерухоме майно однокімнатна квартира [ADDRESS] , та на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , іпотечним договором від 12.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. У 2011 році ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Обухівського районного суду Київської області із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2011 року у справі № 2-886-11 позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2007 року в розмірі 42709,84 шв.франків, що становить 315860 грн.62 коп., та відповідно до договору іпотеки від 12.11.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, однокімнатну квартиру [ADDRESS] , та на праві власності належить [PERSON] . Визначено способом звернення стягнення, реалізацію предмета іпотеки (вказаної квартири) через прилюдні торги. Встановлено початкову ціну реалізації того є предмета іпотеки (вказаної квартири), не нижче 288077 грн. 00 коп. В процесі розгляду справи судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» реалізував право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на підставі іпотечного договору. З урахуванням ч. 4\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку»\~після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги АТ «Універсал Банк» щодо виконання [PERSON] основного зобов`язання є недійсними, не залежно від того чи покрила вартість предмета іпотеки нараховану АТ «Універсал Банк» суму заборгованості. Відповідно, у АТ «Універсал Банк» після звернення стягнення на предмет іпотеки були відсутні підстави для стягнення із [PERSON] трьох процентів річних. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення 3 % річних. Враховуючи повну відмову у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для розподілу між сторонами судових витрат у порядку\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed