Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просив суд встановити факт проживання його з батьком [PERSON] з січня 2006 року по день смерті, а саме [INFO] та встановити факт прийняття спадщини. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що батьками заявника є [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник вказує, що у зв`язку з погіршенням здоров`я батька останній потребував стороннього догляду, а тому, у січні 2006 року заявник забрав його у свій будинок за адресою: [ADDRESS] , де він проживав до смерті. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. У січня 2021 року [PERSON] стало відомо про наявність у власності батька двох земельних ділянок. З метою оформлення спадкових прав та враховуючи фактичне прийняття спадщини, заявник звернувся до нотаріуса із відмовною заявою. Проте, [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з не доведенням проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що змушує заявника звернутись до суду з даною заявою у порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 06.04.2023 року відкрито провадження у даній справі в частині вимог про встановлення факту проживання за спадкодавцем на час відкриття спадщини та призначено судове засідання, відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про встановлення факту прийняття спадщини, а також витребувано копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] 24.04.2023 року на адресу суду надійшли витребувані копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні заявник та його представник вимоги даної заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторони заявника, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що батьками заявника [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). [PERSON] помер [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 26 листопада 2021 року №802, разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживав його тато [PERSON] з 2006 року по дату смерті - [INFO] . Вказані особи вели спільне господарство та побут (а.с. 18). Відповідно до акту встановлення факту проживання [PERSON] 1930 р.н. в [ADDRESS] , [PERSON] з січня 2006 року по день смерті - [INFO] , постійно проживав однією сім`єю з своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Останні були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки (а.с. 19). Як вбачається із даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Фастів Київської області внаслідок ішемічної хвороби серця (а.с. 61-62). Згідно копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №044692 від 01 листопада 2004 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,0305 га на території Глезненської сільської ради Любарського району Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823183200:05:003:0012 (а.с. 28-29). Згідно копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №044693 від 01 листопада 2004 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,1205 га на території Глезненської сільської ради Любарського району Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823183200:05:003:0011 (а.с. 26-27). У той же час, постановою про відмовою у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області від 09.03.2023 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказані земельні ділянки. Як вбачається із змісту постанови, підставою для також відмови стало не підтвердження факту прийняття спадщини, а саме, факту проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини (а.с. 20-24). Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом стало не підтвердження факту прийняття спадщини, а саме, факту проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що померлий [PERSON] з січня 2006 року по 15.05.2007 року проживав зі своїм сином за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту у судовому порядку заявнику необхідно для належного оформлення спадкових прав на земельні ділянки, заявник не має іншої можливості оформити право на спадщину та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які [PERSON] посилався у своїй заяві знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] з січня 2006 року по день смерті, а саме, [INFO] . За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved