Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що 28.12.2012 вона уклала шлюб з [PERSON] , від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні . Спільне життя з відповідачем не склалося, в березні 2023 року [PERSON] залишив родину і з того часу поживає окремо, дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання та утримання дітей не надає. На сьогоднішній день вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим працювати не має можливості та потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку, за станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість надавати допомогу на утримання її та дітей, він офіційно не працевлаштований, хоча і працює на пилорамі, відтак має достатній заробіток, тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою судді від 28.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав повністю та заперечував проти їх задоволення, вказав, що залишив дружині 2000 дол. США, а також побутову техніку (телевізор плазмовий, холодильник, мультиварку, духовку, мікрохвильову піч) та меблі. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке. Судом встановлено, що 28.01.2012 сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу народилося троє дітей сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які згідно довідки №4010/26-13 від 04.11.2022, виданої виконавчим комітетом Славутської міської ради, проживають разом з нею та перебувають на її утриманні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» установлено\~ з\~1\~січня 2023\~року прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~у розмірі 2272 грн - для дітей віком до 6 років та 2833 грн для дітей віком від 6 до 18 років. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, оскільки батько дітей офіційно не працює. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці та з огляду на те, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів, який зможе забезпечити реалізацію найнеобхідніших потреб кожної з дитини. Крім того, відповідно до ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто, право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст.84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини. Згідно з ч.1, ч.5 і ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Однак при цьому суд враховує, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, до суду з клопотаннями про витребування таких доказів остання не зверталася, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі ст. 180-183 СК України, ст.4,\~12,\~13,\~76-81,\~141-142,\~258-259,\~265,\~268,\~354-355 ЦПК України, суд \~ \~ \~ \~

Outcome: partial