Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У січні 2022 року АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) звернулося до суду з указаним позовом. Свої вимоги Банк обґрунтовує тим, що 20 серпня 2013 року між Банком та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку до 14000,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на день його смерті утворилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 17051,66 грн. Спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] , отже є таким що прийняв спадщину, а тому до нього перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 12 червня 2020 року банком була направлена претензія до Снігурівської державної нотаріальної контори. 16 вересня 2020 року банком отримана відповідь, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". 05 травня 2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача, як спадкоємця померлого позичальника, заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 17051,66 грн та судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Представник позивача про причини неявки суд не повідомив. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних доказів. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20 серпня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 37). 22 січня 2014 року позичальнику Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 14000,00 грн, який 04 січня 2019 року зменшено до 0,00 грн (а.с.36). [INFO] позичальник [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] видане 28 грудня 2018 року на підставі актового запису №428 від 28 грудня 2018 року, складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 76). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість позичальника перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на день його смерті [INFO] , по тілу кредиту складає 17051,66 грн (а.с.9-17). Позивач направив претензію кредитора №SAMDN51000135177624 від 20 травня 2020 року до Снігурівської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 78). 26 червня 2020 року завідувач Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. повідомила кредитора АТ КБ "ПриватБанк" про заведення 16 травня 2019 року спадкової справи №132/2019 після смерті [PERSON] , яка отримана банком [INFO] (а.с. 79). Згідно наданої копії спадкової справи 132/2019, заведеної Снігурівською державною нотаріальною конторою 16 травня 2019 року, вбачається, що відповідач у справі [PERSON] (син позичальника [PERSON] ) відмовився від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву 14 червня 2019 року. Спадкоємцем за законом померлого позичальника є його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом подання в шестимісячний строк 16 травня 2019 року заяви до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 120-134). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Оскільки зобов`язання боржника з повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Саме на підставі норм статтей 1281, 1282 ЦК України, позивач заявив вимоги до спадкоємця. Відповідно до ст. 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, встановивши що відповідач [PERSON] відмовився в установленому порядку від прийняття спадщини та, як наслідок, не отримав від спадкодавця у спадщину жодного майна, тому вважається таким, що не набув статусу спадкоємця. За вказаного, у відповідача відсутній обов"язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті позичальника [PERSON] , вбачається що спадкоємцем за законом після смерті позичальника є його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла подавши до нотаріуса відповідну заяву. Разом з тим, до дружини померлого вимоги позивачем не заявлялись. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] , та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed