Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13 березня 2023 року до Томашпільського районного суду Вінницької області з цією позовною заявою, посилаючись на ст.ст. 183, 192 СК України, звернувся [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , до [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу № 146/100/23 від 06.02.2023 року виданого Томашпільським районним судом Вінницької області на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] , до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Даний позов обґрунтовано наступним. 6 лютого 2023 року Томашпільським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ № 146/100/23 про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Однак позивач зазначає, що при винесенні вищевказаного судового наказу судом не враховано обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, що передбачають зменшення розміру аліментів. Зокрема, позивач вказує, що у нього на утриманні перебувають батьки мати [PERSON] , [INFO] ( пенсіонер) та батько [PERSON] , [INFO] ( інвалід ІІІ групи). Таким чином, [PERSON] вважає, що для забезпечення потреб дитини є доцільним зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з даними обставинами позивач був вимушений звернутися до суду. 28 квітня 2023 року представник відповідачки адвокат Самар В.О. направив на адресу суду відзив в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю. Відзив обґрунтований тим, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що на його утриманні перебувають батьки. Таким чином сторона відповідача вважає, що позивачем не надано доказів, що з часу ухвалення судового наказу Томашпільським районним судом Вінницької області відбулася зміна сімейного стану та погіршення матеріального становища позивача. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду на 03 травня 2023 року. 28 квітня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача. Ухвалою Томашпільського районного суду від 3 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 19 травня 2023 року. Доводи учасників справи. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Юрченко А.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити за обставин викладених в позові. Представник відповідачки адвокат Самар В.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що на його утриманні перебувають батьки. Таким чином сторона відповідача вважає, що позивачем не надано доказів, що з часу ухвалення судового наказу Томашпільським районним судом Вінницької області відбулася зміна сімейного стану та погіршення матеріального становища позивача. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що у сторін є спільна донька [PERSON] , [INFO] . З копії\~судового наказу\~доданого до\~позовної заяви\~ виданого\~Томашпільським районним\~судом 6\~лютого 2023\~року \~№ 146/100/23\~ видно,\~що \~24 січня 2023 року [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний наказ не містить відмітки про набрання ним законної сили. Згідно копій квитанцій АТ «Ощадбанк» видно, що 22 березня 2022 року, 23 червня 2022 року, 23 червня 2022 року, 13 липня 2022 року, 22 серпня 2022 року, 13 вересня 2022 року було здійснено операції по переказу коштів по рахунка, при цьому квитанції не містять ніяких відомостей про власників рахунків та призначення платежів. Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого 16 грудня 2015 року [PERSON] є пенсіонером за віком. Прохаючи зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання дитини, позивач [PERSON] посилається на те, що на даний час в нього змінився його матеріальний стан, оскільки в нього на утриманні перебувають його батьки, а саме мати [PERSON] - пенсіонерка та батько [PERSON] особа з інвалідністю, також він постійно надає грошові кошти на утримання доньки. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, про наявність на його утриманні батьків, не надано доказів, що мати позивача має статус пенсіонерки, а батько є особою з інвалідністю, не надано доказів на підтвердження родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача. На підтвердження тієї обставини, що позивач надає грошові кошти на утримання доньки, також належних доказів суду не надано. Відповідно ч.ч.1-5\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, зважаючи на обов`язок батька утримувати дитину та враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на те, що відповідач є у працездатному віці, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, позивачем не підтверджені, а саме те, що у останнього змінився його матеріального або сімейного стану, суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог і вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, однак оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed