Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором №210128-25731-6 від 28.01.2021 в загальній сумі 37 680 грн. яка складається з 8 000 грн. - заборгованості за кредитом, 4080 грн. - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом в період з 28.01.2021 по 27.02.2021 та 25 600 грн. - заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до п.3.3 кредитного договору відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених судових витрат 2 684 грн. витрат по оплаті судового збору та 9 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «Monetka») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 8 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Веб-сайті і мережі Інтернет [INFO] або [INFO] та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідач пройшла ідентифікацію та верифікацію, підтвердила номер мобільного телефону, здійснила акцептування кредитного договору шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор 521007 направлявся відповідачу 28.01.2021 о 15:37:00 год, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 28.01.2021 о 15:37:00. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений відповідачу в рамках договірної співпраці первісного кредитора з ТОВ «Девелопмент Інновейшенс», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон». Кредитний договір був підписаний 28.01.2021 о 15:37:20, шляхом введення одноразового ідентифікатора 521007 в особистому кабінеті. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 28.01.2021 на платіжну карту №№ [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». 01.07.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено Договір відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210128-25731-6 від 28.01.2021 перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 16.01.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 37 680 грн, яка складається з: 8000 грн - заборгованість за кредитом; 4080 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 28.01.2021 по 27.02.2021 (включно); 25 600 грн - заборгованість на нарахованим процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 28.02.2021 по 27.06.2021 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Нарахування процентів за договором №210128-25731-6 від 28.01.2021 зупинено 27.06.2021 відповідно до п.4.6 Правил. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором відповідно до Акту приймання передачі №1 від 01.07.2021 до Договору про відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М становить 37680 грн, які позивач просить стягнути, а також судові витрати у справі на сплату судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що відповідач жодних кредитних договорів не укладала, не підписувала, коштів не отримувала та заборгованостей не має. Позивачем не доведено ані укладення договору, ані отримання коштів відповідачем, ані розміру заборгованості. Крім того, згідно усталеної практики Верховного Суду нарахування відсотків після закінчення строку дії договору не здійснюється. Додатково зазначив, що всі ідентифікуючі дані відповідача зазначені в кредитному договорі є актуальними, як дані паспорту, номеру телефону потрапили до кредитного договору пояснити не може та до правоохоронних органів з цього приводу відповідач не зверталась. Ухвалою суду від 01.06.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 01.06.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. Суд, вислухав представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «Monetka») та [PERSON] було укладено договір №210128-25731-6 від 28.01.2021. Відповідно до розділу 1 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до п.3.3 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 у випадку порушення строків повернення кредиту плата за неправомірне користування кредитом сплачується за процентною ставкою 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Дана процентна ставка нараховується відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до п.3.6 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 при надходженні коштів для виконання зобов`язань в першу чергу здійснюється плата процентів, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання, в другу - сплата процентів за користування кредитом, а в третю - здійснюється повернення суми кредиту. Договір №210128-25731-6 від 28.01.2021 укладений з [PERSON] в електронній формі. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Доводи представника відповідача щодо відсутності доказів укладення договору з відповідачем [PERSON] суд вважає неспроможними. На підтвердження укладення договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 позивачем надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та анкету-заяву на кредит №731716 від 28.01.2021 щодо послідовності етапів укладення даного договору з якої встановлено, що 28.01.2021 о 15:32:07 відповідачем здійснено авторизацію, внесено особисті дані (ПІБ, ідентифікаційний номер, дата народження,номер мобільного телефону, відомості щодо документу, що посвідчує особу, адресу реєстрації, платіжної картки на яку має бути перерахований кредит) обрано умови кредитування (розмір, строк кредитування, проценти), проведено перевірку по заяві та за даними БКІ, скориговано її оцінку як позичальника. 28.01.2021 о 15:37:00 створено пропозицію про укладення кредитного договору в особистому кабінеті відповідача, направлено SMS про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для акцепту укладення договору. 28.01.2021 о 15:37:20 [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт). 28.01.2021 о 15:37:29 друковану форму укладеного кредитного договору розміщено в особистому кабінеті відповідача [PERSON] та кошти перераховано на картку. Згідно довідки вих.№63494 від 21.11.2022 ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» наданої позивачу SMS від альфа-імені «MONETKA» з ідентифікатором (кодом) для акцепту укладення договору 521007 було доставлено на номер [PERSON] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 28.01.2021 о 15:37:00. Отже, суд вважає доведеним факт укладення договору між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» та [PERSON] в електронній формі. ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кошти в розмірі 8000 гривень, що підтверджується квитанцією ТАС Рау від 28.01.2021 №366881924. Відповідачем не спростовані доводи позивача щодо перерахування кредитних коштів в сумі 8 000 грн. на її картковий рахунок відкритий в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», вказаний при укладенні кредитного договору №210128-25731-6 від 28.01.2021. За таких обставин, враховуючи, що всі вихідні дані для отримання кредиту зазначались відповідачем [PERSON] суд вважає доведеним отримання нею кредиту в розмірі 8 000 грн. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до Договору відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» відступило право вимоги за договором №210128-25731-6 від 28.01.2021 ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Згідно витягу з Акту приймання передачі прав №1 від 01.07.2021 до Договору відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М під №5260 за договором №210128-25731-6 від 28.01.2021, укладеним з [PERSON] позивачу відступлено право вимога у розмірі загальної заборгованості в сумі 37 680 грн. Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем станом на 16.01.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 37 680 грн, та складається з: 8000 грн - заборгованість за кредитом; 4080 грн - заборгованість за нарахованими процентами та 25 600 грн - заборгованість по процентам відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що 15 березня 2021 року відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором №210128-25731-6 від 28.01.2021 в розмірі 8 000 грн. Суд вважає, що заборгованість відповідача визначена не коректно. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Разом з цим, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. В даному випадку строк кредитування сторонами визначений у 30 днів, тобто проценти відповідно до умов до п.1.2 кредитного договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом можна нараховувати лише в період з 28.01.2021 по 27.02.2021 та їх розмір становить 4080 грн. Після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Зазначений висновок викладений у п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. Отже, починаючи з 28.02.2021 відповідачу можуть бути нараховані лише проценти відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розмірі 3,5 % від залишку суми кредиту. З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 15.03.2021 заборгованість відповідача складала 16 560 грн. з яких: 8000 грн - заборгованість за кредитом; 4080 грн - заборгованість за нарахованими процентами та 4480 грн - заборгованість по процентам відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (8 000+4 080+4 480 =16 560). Враховуючи положення п.3.6 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 щодо черговості виконання зобов`язань, після сплати відповідачем [PERSON] 8 000 грн. її заборгованість становила вже 8560 грн., з яких 8000 грн - заборгованість за кредитом; 560 грн - заборгованість за нарахованими процентами (16 560 - 8 000=8 560). Отже не погашеною заборгованістю по нарахованими відповідно до п.1.2 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 процентам є 560 грн. та цей розмір не може бути збільшений не зважаючи на неповне та несвоєчасне виконання своїх зобов`язань [PERSON] оскільки право нараховувати передбачені договором проценти припинено із закінченням строку кредитування за вказаним договором. Відповідно до п. 3.3 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору, позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Відповідно до абзацу 2 пункту 3.3 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021, сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованими. Згідно розрахунку розмір процентів нарахованих відповідно до п.3.3 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України становить 29 680 грн. Разом з тим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зроблено висновок, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Суд вважає, що встановлений у п. 3.3 договору №210128-25731-6 від 28.01.2021 розмір процентів у розмірі 29 680 грн., що нараховані за ч.2 ст. 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому зменшує заборгованість за процентами з 29 680 грн до співмірного розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто до 8 000 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №210128-25731-6 від 28.01.2021, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 560 грн. та відсотки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 8 000 грн., а всього стягнути 16 560 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. Позовні вимоги ТОВ «ФК«РІАЛЬТО» задоволені частково, однак з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у мінімально встановленому законом розмірі 2 684 грн. Що стосується вимоги представника ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» про стягнення з [PERSON] 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.1 - ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Інтереси позивача в даній справі представляв адвокат Руденко Костянтин Васильович. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав Договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, Акт приймання-передачі наданих послуг № 21/1 від 22.12.2022 та платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу. Однак, з акту приймання-передачі наданих послуг № 21/1 від 22.12.2022 вбачається, що адвокат Руденко К.В. займався підготовкою позовних заяв щодо стягнення заборгованості з різних боржників, але не з [PERSON] , вартості наданих послуг на суму 9000 грн. щодо боржника [PERSON] складений акт не містить. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи, що суду не надано доказів розміру понесених витрат на правничу допомогу, витрати на правничу допомогу в сумі 9 000 грн. розподілу не підлягають.

Outcome: partial