Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Зміст позовних вимог та доводів позивача. 26.09.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківського машинобудівного коледжу з вимогами, які в подальшому (заява від 04.11.2022) збільшила, та остаточно просить: - визнати незаконними та скасувати накази т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу від 16.08.2022 № 238 "Про оголошення догани" та від 29.08.2022 № 249 "Про звільнення з посади", поновити на роботі на посаді викладача; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.08.2022 до дня поновлення на роботі, із розрахунку 644,4507 грн за 1 робочий день; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 10 000 (десть тисяч) грн 00 к. На обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2014 року працювала на посаді викладача у Харківському машинобудівному коледжі. 01.09.2021 між нею та Харківським машинобудівним коледжем було укладено контракт строком до 31.08.2025. Наказом т.в.о. директора Харківського машинобудівного коледжу № 238 від 16.08.2022 їй була оголошена догана, а наказом т.в.о. директора Харківського машинобудівного коледжу № 249 від 29.08.2022 звільнено з посади. Вважає вказані накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Харківська міська територіальна громада розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Внаслідок постійних обстрілів м. Харкова, 07.03.2022 вона разом із дітьми вимушена була виїхати до Польщі, де їй було надано тимчасовий захист. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та проведенням воєнних (бойових) дій на території Харківської міської територіальної громади наказом т.в.о. директора Харківського машинобудівного коледжу "Про організацію освітнього процесу" № 48 від 25.03.2022 з 28.03.2022 у Харківському машинобудівному коледжі запроваджений освітній процес за дистанційною формою освіти (в асинхронному режимі). З березня 2022 року по 31.05.2022 вона проводила заняття зі студентами коледжу дистанційно, що підтверджується Бланками обліку навчальної роботи [PERSON] у порядку дистанційного навчання у період воєнного стану, а також з березня 2022 року по 30.06.2022 виконувала обов`язки куратора групи Т30-401 Харківського машинобудівного коледжу (випускна група). В подальшому, керівництво коледжу запропонувало викладачам, які через війну виїхали за кордон, написати заяви про надання відпусток без збереження заробітної плати, а коли ті відмовилися, керівником коледжу були притягнуті до дисциплінарної відповідальності та звільнені з роботи. Так, пунктом 5 наказу т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу "Про організацію режиму роботи працівників коледжу" № 84 від 02.05.2022 з 03.05.2022 була зупинена реалізація освітньої діяльності педагогічним працівникам, які перебувають за межами України. Із зазначеним наказом її не ознайомили, і, в подальшому проведення зазначених занять в період з 03.05.2022 по 31.05.2022 їй оплачено не було. Розпорядженням т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу "Про завершення навчального процесу" № 6 від 30.05.2022 з 01.06.2022 було здійснено перерозподіл годин педагогічного навантаження педагогічних працівників, які перебувають за межами України, і її години педагогічного навантаження були передані іншим педагогічним працівникам. Стосовно наказу № 84 від 02.05.2022, який видано на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2022 № 481 "Деякі питання організації роботи працівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки на період воєнного стану", то згідно листа заступника директора Департаменту науки і освіти Харківської обласної військової адміністрації № 01-37/Ко-195в-04 від 05.07.2022 дана постанова КМУ № 481 від 26.04.2022 до педагогічних і науково-педагогічних працівників закладів освіти не застосовується. Згідно листа керівника служби освітнього Омбудсмена № 22/1628-03 від 08.07.2022 заборона дистанційного режиму роботи через перебування за кордоном України є неправомірною. 16.08.2022 наказом № 238 їй було оголошено догану "У зв`язку з неналежним виконанням п. 3.5 Контракту щодо проведення профорієнтаційної роботи, а також несвоєчасного заповнення журналів реєстрації успішності студентів". Підставою зазначено: завідуючого навчально-методичним кабінетом [PERSON] . Вважає, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, дисциплінарний проступок вона не скоювала, наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Контракт укладено на строк з 01.09.2021 по 31.08.2025, а пункт 3.5 Контракту не містить графіка залучення студентів до навчання у коледжі, та не зазначено, що студенти до навчання мають бути залучені саме у 2022 році, вказаний пункт може вважатися порушеним лише якщо на момент закінчення терміну контракту викладачем не буде залучено до навчання у коледжі 10 осіб. Перебуваючи за кордоном України, враховуючи обставини, які склалися на території Харківської міської територіальної громади, а саме постійні обстріли із застосуванням РСЗВ та ракет, бомбардуванням міста авіацією, внаслідок чого школи та профтехучилища не працювали, а їх більшість була зруйнована, вона не мала можливості проводити профорієнтаційну роботу. Просить врахувати що за 2021-2022 навчальний рік до коледжу були залучені студенти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Стосовно заповнення журналів зазначила, що перебуваючи за межами України, проводила заняття дистанційно, при цьому фізично не мала можливості заповнювати журнали у паперовому вигляді, які знаходилися у коледжі. З 04.07.2022 по 28.08.2022 вона перебувала у відпустці. 09.07.2022 повернулася до України, однак, можливості заповнити журнали до видання наказу № 238 від 16.08.2022 "Про оголошення догани" не мала. Несвоєчасне заповнення журналів реєстрації успішності студентів відбулося не з її вини, а з вини керівництва коледжу, яке не вжило організаційно-правових заходів під час запровадження освітнього процесу за дистанційною формою освіти, рекомендованих Міністерством освіти і науки України в 2021 році. Ані в описовій, ані в резолютивній частині наказу не зазначено який саме пункт і вимогу посадової інструкції було порушено і у чому це виразилося. Окрім того, при виданні наказу про оголошення догани не були додержані передбачені статтями 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так, з 04.07.2022 по 28.08.2022, позивач перебувала у відпустці за 2022 рік, тобто дисциплінарне стягнення було застосовано до неї під час перебування у відпустці, було порушено її право надати письмові пояснення. Копія наказу № 238 надіслана на електронну пошту лише 23.08.2022. 29.08.2022 наказом № 249 її було повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення протягом трьох останніх років п. 3.5 Контракту, не проведення профорієнтаційної роботи, не залучення на навчання до коледжу жодної особи, а також невиконання вимог посадової інструкції щодо оформлення навчальної документації за результатами проведених занять, а саме журналів обліку успішності студентів та звільнено з посади викладача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, а наказ є незаконним. З наказу не зрозуміло у чому полягає систематичність невиконання трудових обов`язків. На моменту видання наказу від 16.08.2022 № 238 "Про оголошення догани" вона перебувала у відпустці, службових обов`язків не виконувала, і, відповідно повторного дисциплінарного проступку вчинити не могла. Фактично, наказом № 249 від 29.08.2022 "Про звільнення з посади" повторно накладено дисциплінарне стягнення за ті ж порушення трудової дисципліни, за які вона вже була притягнута до дисциплінарної відповідальності. При притягненні до дисциплінарної відповідальності не були додержані передбачені ст. 149 КЗпП України правила та порядок застосування дисциплінарних стягнень, порушено право подати письмові пояснення, з наказом вона ознайомлена не була під розписку, при обранні виду стягнення не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і фактичну відсутність шкоди, надзвичайні обставини - війну внаслідок військової агресії Російської Федерації, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, попередня бездоганна робота. Вважає накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Аргументи учасників справи. 22.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Харківський машинобудівний коледж заперечує проти задоволення позовних вимог та просить залишити їх без задоволення. На обґрунтування позиції зазначено, що відповідачем не заперечується факт укладення 01.09.2021 із викладачем [PERSON] контракту. На виконання постанови КМУ від 26.04.2022 № 481 "Деякі питання організації роботи працівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки на період воєнного стану" т. в. о. директора коледжу Міщенко С.Г. видала наказ № 84 від 02.05.2022 " Про організацію режиму роботи працівників коледжу" в п. 5 якого зазначено "З 03.05.2022 зупинити реалізацію освітньої діяльності педагогічним працівникам, які перебувають за межами України". Ознайомлення з наказом проводилось шляхом направлення на електронні пошти усіх керівників структурних підрозділів, окремо повідомлялося у Телеграм-спільноту "Колектив_ХМК" та засобами телефонного зв`язку. Задля належного ознайомлення всіх працівників коледжу, повідомлення було продубльоване в Телеграм-спільноту та шляхом електронного листування. Харківський машинобудівний коледж є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, тому постанова КМУ від 26.04.2022 № 481 застосована на законних підставах. Підставою притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності стало невиконання нею п. 3.5 контракту, а саме позивач в повному обсязі не виконала обов`язку в частині проведення профорієнтаційної роботи результатом якої повинно бути залучено до навчання в коледжі не менше 10 осіб. У п. п. 8 п. 5.5 розділу 5 Плану роботи циклової комісії зазначено про необхідність кожному викладачеві ЦК залучити не менше 10 абітурієнтів до вступу до коледжу, про що [PERSON] була обізнана. [PERSON] на виконання наказу № 64 від 11.04.2022 "Про здійснення дистанційної форми навчання в умовах військового стану" не надала жодної звітної інформації, форми звітності якої вона отримала від голови циклової комісії [PERSON] на електронну пошту 25.03.2022. Не зазначення в наказі № 238 від 16.08.2022 у якості підстави його видання словосполучення "доповідна записка" є технічною помилкою, оскільки робота працівників коледжу, починаючи з лютого 2022 року здійснюється в умовах постійних бомбувань та обстрілів. Позивачем порушені п. п. 2.1, 2.11, 2.26, 4.2, 4.7, 4.11, 4.15, 4.17, 4.18, 4.19 Посадової інструкції і той факт, що наказ було оформлено з друкарськими помилками у період реальних бойових дій, не не виключає численні порушення трудового законодавства [PERSON] . З метою забезпечення якісної реалізації освітнього процесу, з урахуванням усіх можливих ризиків, було видано наказ № 64 від 11.04.2022, який було зобов`язано викладачів надавати щотижневу звітність за відповідними формами. [PERSON] мала можливість заповнити журнали і для цього були створені всі організаційні умови, про що повідомлялося викладачам в Телеграм-спільноту. Повернувшись в Україну 09.07.2022 позивач з різних надуманих причин відмовлялась це робити, не надала відомості обліку виконання елементів модулів та контрольних заходів, що ставило під загрозу відрахування студентів та неотримання ними Свідоцтв про повну загальну освіту, про що свідчить доповідна записка викладача [PERSON] . Станом на 22.08.2022 журнали обліку успішності були заповнені, що свідчить про систематичне порушення умов Контракту, Посадової інструкції та Колективного договору, а також положення про модульно-рейтингову систему організації навчально-виховного процесу та Положення про організацію освітнього процесу в ХМК. Не зважаючи на вкрай важке становище в м. Харкові, діяльність коледжу відбувалась без зривів та постійно, на робочий місцях залишались працівники та виконували свої обов`язки, у тому числі і в період відпусток. Більшість викладачів та працівників коледжу переймалися профорієнтаційною роботою, за рахунок чого і було виконано регіональне замовлення. Систематичність невиконання позивачем обов`язків, передбачених п. 3.5 Контракту полягає у невиконанні на протязі усього 2021-2022 навчального року. 12.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначила, що безпідставними є твердження про ненадання [PERSON] , яка продовжували викладати її предмет, відомостей успішності студентів. Стосовно бланків обліку, то вони надсилались нею на електронну пошту секретаря завідувача відділення. А те, що вони не були підписані не спростовує факту передавання звітної інформації. Надані до відзиву копія бланку обліку навчальної роботи [PERSON] , чисті бланки відомостей обліку виконання елементів модулів та контрольних заходів, відомостей обліку успішності не мають до неї жодного відношення та не можуть бути визнані належними доказами, так само як і складені після її звільнення доповідна записка [PERSON] від 08.09.2022 та службова записка [PERSON] від 09.11.2022,. 26.01.2023 від т. в. о. директора Харківського машинобудівного фахового коледжу Міщенко С.Г. надійшли пояснення щодо позову, в який зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. [PERSON] оголошено догану за порушення " за порушення умов контракту та посадової інструкції", які полягали саме в порушенні п.п. 1, п. 1, п. п. 3.5, п. п. 3.3 п. 3 Контракту та п. п. 1.1, п. 1, п. п. 2.2, п. п. 2.12, п. п. 2.26, п. 2, п. п. 4.1, п. п. 4.2, п. п. 4.7, п. п. 4.17, п. п. 4.18, п. 4, п. п. 5.3, п. 5 Посадової інструкції. Відсутність конкретизації у наказі сталася виключно через обставини непереборної сили, через постійні обстріли території місце розташування коледжу і така помилка не нівелює зазначені конкретні порушення позивачем. Порушення умов Контракту полягають у не виконанні його п. 1, п. п. 1.1, а саме: п. 1 ст. 62 Закону України "Про фахову перевищу освіту", п. 2 ст. 54 Закону України "Про освіту", наказу Міністерства освіти та науки України від 18.06.2021 № 686 "Про затвердження норм часу для планування і обліку навчальної роботи та переліків видів навчальної, методичної, інноваційної, наукової, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності педагогічних та науково-педагогічних працівників закладів фахової передвищої освіти", п. п. 1.1, п. 1, п. п. 2.2, п. п. 2.12, п. п. 2.26, п. 2, п. п. 4.1, п. п. 4.2, п. п. 4.7, п. п. 4.17, п. п. 4.18, п. 4, п. п. 5.3, п. 5 Посадової інструкції викладача коледжу, Положення про модульно-рейтингову систему організації навчального процесу і оцінювання навчальних досягнень студентів ХМК, Основні вимоги щодо ведення навчально-облікової документації в ХМК, п. 4, п. п. 4.11, п. п. 4.11.13 Положення про організацію освітнього процесу, п. 1, 2, 3 Положення (Стандарт) про комплексну оцінку якості роботи викладачів, Переліку нормативних документів, які мають знати викладачі, п. 1, п. п. 6 Положення про циклову комісію коледжу, п. п. 3.3, п. 3 Методичних рекомендацій з профорієнтаційної роботи, Положення про систему планів коледжу та вимоги до планування роботи. Порушення умов п. 3.5 Контракту полягають у не виконанні норм: Положення про циклову комісію коледжу, п. п. 1.1, п. 1, п. п. 2.2, п. п. 2.26, п. п. 4.17, п. п. 4.18, п. 4, п. п. 5.3, п. 5 Посадової інструкції викладача коледжу. Порушення Посадової інструкції позивачем полягають у невиконанні її п. п. 1.1, п. 1, п. п. 2.2, п. п. 2.12, п. п. 2.26, п. 2, п. п. 4.1, п. п. 4.2, п. п. 4.7, п. п. 4.17, п. п. 4.18, п. 4, п. п. 5.3, п. 5 та норм Положення про циклову комісію коледжу, Положення про модульно-рейтингову систему організації навчального процесу і оцінювання навчальних досягнень студентів ХМК, Основних вимог щодо ведення навчально-облікової документації в ХМК. Позивач мала можливість після повернення 09.07.2022 в України, заповнити журнали , всі умови для цього було створено, однак, з різних надуманих причин відмовлялась. В подальшому, на підставі доповідної записки [PERSON] , була винесена догана. Окрім того, позивач не виконала до винесення догани затвердженого обсягу залучення абітурієнтів на період основної сесії вступної кампанії. Позивач несе відповідальність за не заповнення позивачем журналів, а саме не проставлення відповідно оцінок за КЗЗ №1 та за практичні заняття під час роботи в очному режимі (до запровадження воєнного стану), що є грубим порушенням та не дає можливості оцінити результати навчання студентів і тягне за собою в сукупності з ненаданням позивачем в подальшому, при запровадженні дистанційної форми навчання, відомостей на виконання наказу № 64 від. 11.04.2022, тяжкі наслідки для студентів (неповнолітніх осіб), які здобувають повну загальну середню освіту за професійним спрямуванням. Підтвердженням невиконання [PERSON] своїх обов`язків слугують витяги з Журналів обліку навчальних занять. Позивач також несе відповідальність за невиконання встановлених обсягів осіб, залучених на навчання до коледжу, погоджені нею в Плані роботи циклової комісії на 2021-2022 навчальний рік. Тяжкі наслідки невиконання профорієнтаційної роботи викладачами полягають у тому, що за наслідками багаторічного його невиконання стало скорочення замовлення, а тим самим скорочення фінансування навчального закладу, скорочення річних годин педагогічного навантаження, закриття регіонального замовлення на спеціальності, набір на які не відбувся у 2021 році або був вкрай низьким за кількісним показником. Як наслідок регіональне замовлення було зменшено порівняно з 2021 роком на 50 осіб (за двома спеціальностями), що тягне за собою скорочення контингенту здобувачів освіти і в подальшому призведе до скорочення штату працівників. Позивач несе відповідальність за неподання на затвердження приведений у відповідність Індивідуальний план роботи викладача. [PERSON] , як до, так і після догани, неодноразово приходила до коледжу, спілкувалася очно, в телефонних розмовах та в месенджері Телеграм, але не намагалась виправити ситуацію, хоча мала всі можливості. Позивач свідомо не здійснювала заповнення фінансово-облікових документів в період з 16.08.2022 по 29.08.2022, що свідчить про умисне систематичне невиконання нею своїх трудових обов`язків. Твердження позивача про необхідність залучення абітурієнтів у кількості 10 протягом усього часу дії контракту, не відповідають дійсності. Після оголошення догани, не було здійснено жодної спроби виправити стан своєї профорієнтаційної роботи в період з 16.08.2022 по 29.08.2022, хоча мала таку змогу і була обізнана про дистанційну діяльність шкіл м. Харкова та Харківської області в умовах воєнного стану та можливі методи методи спілкування через інтернет-спільноти, що свідчить про систематичне невиконання нею обов`язків щодо профорієнтаційної роботи. Окрім того, освіта [PERSON] не відповідає нормативним критеріям Ліцензійних умов щодо кваліфікаційних вимог викладача предмета "Креслення", в коледжі, згідно акредитованих освітніх програм, дисципліни, які у відповідності до своєї кваліфікації має право викладати позивач, відсутні. Педагогічне навантаження на 2022-2023 навчальний рік [PERSON] не розподілялось беручи до уваги також, що відповідно до п.п. 5.1 "На посаду викладача призначається особа, яка має відповідну вищу освіту" п. 5 "Кваліфікаційні вимоги" Посадової інструкції. [PERSON] не має права працювати на посаді викладача вже з 29.08.2022, тому, жодного дня вимушеного прогулу не могло бути, оскільки контракт з позивачем за цих обставин повинен бути розірваний достроково. Рух справи. Ухвалою від 30.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в справі. Ухвалою від 05.01.2023 до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, залучено т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. Ухвалою від 31.01.2023, яку постановлено без виходу до нарадчої кімнати, у зв`язку зі зміною назви, замінено відповідача «Харківський машинобудівний коледж» на «Харківський машинобудівний фаховий коледж». Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у ньому та пояснила, що має двох неповнолітніх дітей і через активні бойові дії у м. Харкові, які розпочалися 24.02.2022, 07.03.2022 була вимушена виїхати за межі України. На виконання наказу № 48 від 25.03.2022 з 28.03.2022 проводила заняття зі студентами коледжу за дистанційною формою освіти, а наказом № 84 від 02.05.2022 з 03.05.2022 була зупинена реалізація освітньої діяльності педагогічним працівникам, які перебувають за межами України. Вважає накази «про оголошення догани» та «про звільнення з посади» незаконними. Стосовно заповнення паперової форми журналів зазначила, що відомості, необхідні для їх заповнення, вона надавала в електронній формі. Приїхати до коледжу не мала можливості, навіть коли повернулася в Україну 09.07.2022, оскільки місто було під постійними обстрілами. Зазначила, що з поважних причин нею не були заповнені журнали успішності та не проводилась профорієнтаційна робота, проте, надати будь-які пояснення до застосування дисциплінарного стягнення їх не було надано можливості, дисциплінарне стягнення накладено в період відпустки, при цьому, наказ «Про оголошення догани» отримано лише 24.08.2022, а 29.08.2022, в перший день після закінчення відпустки, її було звільнено. Представник позивача адвокат Панасенко П.П. просив задовольнити позовні вимоги, вказав, що дисциплінарні стягнення були застосовані до позивача з порушенням ст. ст. 148 та 149 КЗпП України, а звільнення є незаконним. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Вказала, що [PERSON] було порушено декілька пунктів посадової інструкції та умови контракту. Позивач була обізнана про необхідність заповнення журналів та проведення профорієнтаційної роботи, вона мала можливість приїхати до коледжу, заповнити журнали та проводити профорієнтаційну роботу, починаючи з початку навчального року і навіть перебуваючи за межами України. 3-тя особа т. в.о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на обставини, викладені у її письмових поясненнях щодо позову. Стосовно не заповнення журналів успішності, зазначила, що до відома [PERSON] було доведено необхідність на період воєнного стану подання необхідної інформації в електронному виді за встановленими формами. Паперова форма журналів повинна бути заповнена у будь-якому разі до 30.06.2022, оскільки це пов`язано із закінченням навчального року. За [PERSON] це зробила інший викладач. Стосовно проведення профорієнтаційної роботи, то на виконання держзамовлення така робота проводилась працівниками коледжу і в період відпусток. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що з квітня 2022 року виконує обов`язки завідуючого навчально-методичним кабінетом коледжу. В наказі про оголошення догани [PERSON] працівниками відділу кадрів було допущено помилку в частині зазначення підстави «завідуючого навчально-методичним кабінетом [PERSON] ». Дійсно, нею складалася доповідна записка, але вона не стосувалася [PERSON] . Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до Статуту Харківського машинобудівного коледжу (нова редакція) (код ЄДРПОУ 24281593), затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 30.01.2017 № 123 та погодженого загальними зборами трудового колективу коледжу, коледж створено наказом Міністерства освіти України від 20.06.1997 № 218. (а. с. 50-63 т. 1) 01.09.2021 між позивачем та Харківським машинобудівним коледжем було укладено Контракт строком з 01.09.2021 по 31.08.2025. Відповідно до п. 1.1 Контракту, викладач виконує покладені на нього обов`язки відповідно до законодавства України про працю та освіту, рішень уряду України, нормативних положень Міністерства освіти і науки України. Статуту та нормативних документів коледжу та цього контракту. Відповідно до п. 3.5 Контракту на період його чинності викладач зобов`язаний забезпечити проведення профорієнтаційної роботи в школах, профтехучилищах, на виробництві результатом якої повинно бути залучено до навчання в коледжі не менше 10 осіб. (а. с. 23-24 т. 1) Наказом директора Харківського машинобудівного коледжу Мороз В.Д. № 153 від 13.08.2021 [PERSON] призначена на посаду викладача за Контрактом на чотири роки з 01.09.2021 по 31.08.2025, про що свідчить також запис в трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] . (а. с. 21-22, 102 т. 1) Згідно посадової інструкції, затвердженої директором коледжу Мороз В.Д. 06.02.2006, викладача коледжу несе відповідальність за виконання вимог щодо заповнення навчально-облікової документації: журналів, залікових відомостей, залікових книжок та ні. (п. 4.2) за результати профорієнтаційної роботи (п. 4.17). (а. 72-73 т.2). Наказом т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. № 238 від 16.08.2022 у зв`язку із неналежним виконанням п. 3.5 Контракту стосовно проведення профорієнтаційної роботи, а також несвоєчасного заповнення журналів реєстрації успішності студентів [PERSON] оголошено догану за порушення умов трудового контракту та посадової інструкції. (а. с. 25 т.1) Зазначений наказ направлено [PERSON] на адресу її електронної пошти 23.08.2022. (а. с. 67 т 1) Наказом т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. № 249 від 29.08.2022 [PERSON] звільнено з посади викладача у порядку п. 3 ст. 40 КЗпП України за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених контрактом та посадовою інструкцією 29.08.2022. В наказі зазначено «Протягом трьох останніх років має місце порушення п. 3.5 Контракту. Профорієнтаційна робота не проводилась, не залучено на навчання до коледжу жодної особи. Не виконана вимога посадової інструкції щодо оформлення навчальної документації за результатами проведених занять, а саме журналів обліку успішності студентів. Наразі журнали не заповнені до цього часу. Що свідчить про систематичне невиконання викладачем своїх обов`язків.». (а. с. 26 т.1 ) Наказом т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. № 41 від 28.02.2022 у зв`язку із введенням воєнного стану, з метою забезпечення безпеки працівників та здобувачів освіти оголошено позачергові канікули в Харківському машинобудівному коледжі з 28.02.2022 по 13.03.2022, а наказом № 42 від 11.03.2022 продовжено з 14.03.3033 по 25.03.3022. (а. с. 163, 164 т. 1) 11.04.2022 т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. видано наказ № 64 «Про здійснення дистанційної форми навчання в умовах воєнного стану», згідно п. 3 якого викладачам слід здійснювати навчання дистанційно (в асинхронному режимі) з використанням різних засобів комунікації та електронних платформ, згідно п. 5 облік навчальних занять поточної успішності студентів в групах здійснювати особисто викладачем під контролем голови циклової комісії та завідувачів відділеннями. Фіксація результатів навчання студентів за модулями/темами,підсумкові оцінки з дисциплін/предметів, захисту курсових проектів/робіт та практик здійснюється у відомостях за встановленими формами та надаються співробітникам відділень в електронному вигляді. Згідно п. 6 організувати щотижневу звітність викладачів для забезпечення ведення обліку й своєчасного здійснення контролю завідувачами відділень та адміністрацією. Навчально-методичному кабінету застосовувати надані до 25.03.2022 форми звітування викладачів за результатами роботи. (а. с. 166-167 т. 1) Наказом т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. № 84 від 02.05.2022 (пункт 5) з 03.05.2022 зупинено реалізацію освітньої діяльності педагогічним працівникам, які перебувають за межами України. (а. с. 37-38 т. 1) Розпорядженням т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. "Про завершення навчального року" № 6 від 30.05.2022 з 01.06.2022 було здійснено перерозподіл годин педагогічного навантаження педагогічних працівників, які перебувають за межами України (а. с. 39 т. 1) Із досліджених під час судового розгляду витягів з журналів навчальних занять ХМК в групах ВД-201, ТЗТ 201, ТЗО-201, МВ-201, МЕП-201, ЗВ-201, ОВА 201, вбачається, що викладачем навчальної дисципліни "Креслення" вони не заповнені, починаючи з 17-20 числах лютого 2022 року. (а. с. 1-83 т. 3) Наказом т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу Міщенко С.Г. № 159 від 24.06.2022 [PERSON] надано щорічну відпустку за 2022 рік з 04.07.2022 по 27.07.2022, а наказом № 203 від 22.07.2022 продовжено щорічну відпустку з 28.07.2022 по 28.08.2022.(а. с. 105, 106 т. 1) Відповідно до довідки від 03.11.2022 «про середній заробіток» середньоденна заробітна плата [PERSON] в розрахунку на 1 робочий день становить 644,4507 грн. (а.с. 122 т. 1) Наказом Міністерства освіти і науки України №1058 від 17.08.2020 погоджено рішення Загальних зборів трудового колективу та перейменування Харківського машинобудівного коледжу на Харківський машинобудівний фаховий коледж, а наказом №960 від 28.10.2022 затверджено Статут Харківського машинобудівного фахового коледжу, відповідні зміни внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. (а. с. 97, 98-103, 104 т. 3) [PERSON] , згідно даних свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а. с. 71, 72 т. 1) Згідно даних паспорту громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , [PERSON] перебувала за межам України з 07.03.2022 по 09.07.2022. (а. с. 27-28 т. 1) Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено\~статтею 43 Конституції України. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~статті 51 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 40\~КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. Відповідно до частини 1 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до частини 1 статті 148\~КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Статтею 149\~КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16.05.2028 у справі № 712/6576/17). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.07.2022 року у справі № 754/695/20 (провадження № 61-16433св21) зазначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на них трудовим договором, суди повинні з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-1,\~148,\~149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини 1 статті 40\~КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Для звільнення працівника за пунктом 3 частини 1 статті 40\~КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків\~після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 9901/743/18 (провадження № 11-914заі19). В постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №705/539/21 (провадження № 61-18737св21),\~розглядаючи справу з подібними правовідносинами, Верховним Судом зроблено висновок про те, що «Оскільки підставою для звільнення позивача з роботи 21 січня 2021 року стало систематичне невиконання нею своїх посадових обов`язків,\~за які її вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема, 16 березня,\~11 вересня та 24 грудня 2020 року, після чого вона не вчинила нового проступку, у відповідача не було підстав для її звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення догана чи звільнення». Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. А саме, для звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець звільнив за пунктом 3 статті 40 КЗпП України) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому для дотримання порядку звільнення роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього попереднього стягнення та коли. Тобто необхідна саме наявність застосованого й такого, що не втратив юридичної сили стягнення, що передувало новому порушенню, а не просто фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 27.02.2020 у справі № 266/7382/18, провадження № 61-12663 св 19. Отже, для звільнення працівника на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України, необхідна наявність таких умов, як протиправність дій або бездіяльність працівника, його вина та систематичність порушень. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про те, що наказ т. в. о. директора Харківського машинобудівного коледжу № 238 від 16.08.2022 "Про оголошення догани" носить неконкретний характер (не зазначено у якості підстави застосування стягнення зафіксованого у належний спосіб факту вчинення дисциплінарного проступку), винесено у період перебування [PERSON] у щорічній відпустці, з порушенням порядку, передбаченого статтею 149 КЗпП України, оскільки не було надано право працівнику подати письмові пояснення, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок (оголошення воєнного стану та активних воєнних (бойових) дій на території Харківської міської територіальної громади, на що неодноразово було наголошено відповідачем), не встановлено вину особи, яка притягується до дисциплінарної відповідальності, та факту невиконання трудових обов`язків без поважних причин. Стосовно наказу т. в.о. директора Харківського машинобудівного коледжу № 249 від 29.08.2022 "Про звільнення з посади" слід зазначити, що відсутність встановленого у належний спосіб факту вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку у зв`язку з чим їй було оголошено догану, унеможливлює притягнення її до дисциплінарної відповідальності за систематичне невиконання нею своїх посадових обов`язків із зазначенням тих самих \~підстав для її звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення догана чи звільнення. Також суд зазначає, що є недопустимим вважати підставою звільнення працівника з посади період невиконання ним умов контракту, який не охоплюється діючим (з 01.09.2021 по 31.08.2025). Суд враховує ту обставину, що [PERSON] доведено до відома наказ «Про оголошення догани» 23.08.2022, тобто в період, коли вона перебувала у відпустці і не виконувала свої трудові обов`язки, а дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосовано в перший робочий день після її закінчення, тобто, за даних обставин, вона не могла вчинити дисциплінарний проступок повторно. Не можуть бути прийняті судом до уваги посилання у відзиві та поясненнях третьої особи на порушення позивачем протягом тривалого періоду часу відповідних пунктів Посадової інструкції, локальних нормативних актів, на які відсутні посилання в наказах про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Доводи представника відповідача та третьої особи про те, що викладачі навіть у період відпустки повинні були працювати та виконувати свої трудові обов`язки суд до уваги також не приймає, оскільки доказів на підтвердження цього твердження суду не надано, а право на відпочинок гарантовано\~статтею 45 Конституції України,\~КЗпП України та\~Законом України "Про відпустки". Оскільки відповідачем не доведено систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на неї, суд доходить висновку про відсутність підстав для звільнення [PERSON] за пунктом 3 частини 1\~статті 40 КЗпП України. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до частин 1 та 8 статті 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про\~запобігання корупції"\~іншою особою,\~працівник повинен\~бути поновлений\~на попередній\~роботі органом,\~який розглядає\~трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Зважаючи на те, що звільнення позивача було незаконним, наявні підстави для її поновлення на роботі. При цьому, суд вважає безпідставними твердження третьої особи стосовно неможливості поновлення позивача на роботі, оскільки освіта [PERSON] не відповідає нормативним критеріям Ліцензійних умов щодо кваліфікаційних вимог викладача предмета «Креслення»\~і у коледжі відсутні дисципліни, які б, відповідно до кваліфікації, мала право викладати позивач, та зазначає, що саме під час укладення контракту з викладачем на роботодавця покладається обов`язок перевіряти кваліфікаційні вимоги, а на даний час суд вирішує питання про поновлення на роботі у зв`язку із незаконним звільненням з інших підстав. Згідно з частиною 2 статті 235\~КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, яким вважається період від дня незаконного звільнення до дня поновлення на роботі. Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається відповідно достатті 27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08\~лютого 1995\~року №\~100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Згідно з пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки від 03.11.2022 «Про середній заробіток» середньоденна заробітна плата [PERSON] в розрахунку на 1 робочий день становить 644,4507 грн, на момент ухвалення судом рішення про поновлення на роботі минуло 194 робочих днів від дня звільнення, тому до стягнення підлягає сума у розмірі 194*644,4507 = 125023 грн 44 к. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій про сплату судового збору вбачається, що позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1040 грн. При цьому, судом задоволено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру (середній заробіток за час вимушеного прогулу 125 023 грн 44 к.) З огляду на положення\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1040 грн., а на користь держави у розмірі 2195 грн. 03 к. (дві вимоги немайнового характеру 992 грн. 40 к.*2 + різниця 1250 грн. 23 к.-1040 грн.) Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 р. №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 р. №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 р. №6-рп/2013). Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Зі змісту статті 58\~ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 4статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Судом встановлено, що відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 02.09.2022 та Додаткової угоди про погодження договірної ціни від 02.09.2022 (додаток до Договору про надання правової допомоги від 02.09.2022), укладеними між [PERSON] та адвокатом Панасенко П.П., адвокат Панасенко П.П. зобов`язався надати правову допомогу в ході розгляду справи в суді за позовом [PERSON] до Харківського машинобудівного коледжу про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано Договір про надання професійної правничої допомоги від 02.09.2022 та Додаткову угоду про погодження договірної ціни від 02.09.2022 (додаток до Договору про надання правової допомоги від 02.09.2022), укладені між [PERSON] та адвокатом Панасенко П.П. (а. с. 78-80, 81 т. 1) копію квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 02.09.2022 про отримання адвокатом від [PERSON] гонорару у розмірі 10 000 грн. 00 к. (а. с. 82 т. 2) розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правову допомогу за Договором від 02.09.2022, станом на 17.03.2023 (а. с. 120 т. 3). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, виходячи із доведеності співмірності та розумності розміру понесених судових витрат позивачем, складності справи, судові витрати на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у розмірі 10000 грн. 00 к. Відповідно до\~статті 430 ЦПК України\~рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної платив межах суми за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved