Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, який зареєстрований у реєстрі за №3400 за яким стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість у розмірі 215355 гривень 46 копійок та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з додатку Дія 01.04.2023 року дізнався про відкриття виконавчого провадження №65600092 від 28.05.2021 року за підписом приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості на загальну суму 215355 грн 46 коп. Виконавче провадження було відкрито за заявою представника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. від 09.09.2020 року, який зареєстрований у реєстрі за №3400. Зазначає, що ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.11.2020 року по цивільній справі №751/5192/13-ц заяву ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у справі № 751/5192/13-ц, за рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.06.2013 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року у сумі 63802 грн 76 коп. На час вчинення нотаріального напису по стягненню заборгованості заявником TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» розмір заборгованості за кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, не узгоджується зі змістом судового рішення і розміром встановленої судом заборгованості. Крім того, позивач жодного разу не отримував від ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» письмових грошових вимог по погашенню боргових зобов`язань за кредитним Договором №542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року. Вважає, що виконавчий напис від 09.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, який зареєстрований у реєстрі за №3400 вчинено з порушенням вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат» та глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки відсутні, як оригінал нотаріально посвідченого договору, так і підстави для визнання суми заборгованості безспірною. 27.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надіслало до суду заяву про визнання позову у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову (а.с.35-36). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.04.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не викликалися. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] 18.08.2017 року укладений шлюб, зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1365. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.12) 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №3400, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за Кредитним договором №542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступник: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02.07.2020 року. Строк платежу по кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року. Сума заборгованості складається із: суми заборгованості за кредитом - 174992 грн 01 коп.; суми заборгованості за вiдсотками за користування кредитом - 40063 грн 45 коп.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300 гривень. Загальна сума заборгованості становить - 215355 гривень 46 копійок (а.с.15). 28.05.2021 року за заявою представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», на підставі виконавчого напису №3400 виданого 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 6560092 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 215355 гривень 46 копійок (а.с.16,18). Також, 28.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.11.2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у справі № 751/5192/13-ц, за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.06.2013 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року у сумі 63802 грн 76 коп.(а.с.23-24). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що із позивача стягнуто грошові кошти за Кредитним договором №542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступник: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»), правонаступником усіх прав та обов`язкiв якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №№2273/К від 02.07.2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС». Відповідачем не додано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором №542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс18). Згідно із виконавчим написом, заборгованість складається суми заборгованості за кредитом та суми заборгованості за вiдсотками за користування кредитом, суми плати за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 215355,46 гривень. Однак, на підтвердження даної суми відповідачем не подано розрахунку. Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. На час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за Кредитним договором №542/ФКВ-07 від 17.10.2007 року безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачу [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору,, сплаченого при поданні позову, а саме : 536 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved