Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт залучення [PERSON] до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, катастрофи планетарного масштабу в період з 08.06.1986 по 30.06.1986. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС. Також є інвалідом 2 групи. Станом на 1986 рік він перебував у трудових відносинах з Пересувною Механізованою колоною №50 тресту «Харківводобуд», працював водієм бурильщиком. Работодавець відрядив його з 07.06.86 по 07.07.86 для буріння скважин на воду до м. Бориспіль у розпорядження пересувної механізованою колони №241 тресту «Київдорстрой». СПМК №241 на підставі розпорядження Минводхоза УССР направило на виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в с. Глинки Чорнобильського району, з 08.06.1986. 10.12.2022 він звернувся до Приватного акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона №241», правонаступника Спеціалізованої пересувної механізованої колони №241 тресту «Київдорострой» із запитом на отримання документів, підтверджуючих його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, катастрофи планетарного режиму, в складі підрозділів Цивільної оборони. Але відповіді з підтверджуючими документами не отримав. 16.01.2022 він звернувся до УПСЗН ХРДА із заявою про встановлення йому статусу «особа з інвалідністю внаслідок війни», та отримав відповідь, де було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту залучення до підрозділів ЦО в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з вимогами нормативно-правових актів з Цивільної оборони цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають дітей до 8 років. Будь-яка особа з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи має право на встановлення статусу інваліда війни у разі, якщо вона приймала участь у ліквідації таких наслідків у складі штабу, служби чи невоєнізованого формування цивільної оборони СРСР. Разом з тим, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Зазначає, що за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, катастрофи планетарного масштабу, в лавах формувань Цивільної оборони він був нагороджений у 1999 році державною нагородою - медаль «Захиснику вітчизни», якою, згідно положення, нагороджуються «ветерани війни, особи, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (3551-12), які проживають в Україні, громадяни інших держав, які брали участь у визволенні України від фашистських загарбників, інші громадяни України за особисту мужність і відвагу, виявлені у захисті державних інтересів, зміцнення обороноздатності та безпеки України». За таких підстав, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він був залучений до складу формувань Центральної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 08.06.1986 по 30.06.1986. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі. В судове засідання [PERSON] не з`явився, просить розглянути справу без його участі. Заінтересована особа - представник Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, надійшла заява начальника управління Сергія Яцюк про розгляд справи у їх відсутність. забезпечила явку свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі - Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК (1502-06) (ст.315 ЦПК 1618-IV) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є громадянином, який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 1 категорії, посвідчення серії [NUMBER] (категорія 1). Також, в матеріалах справи міститься довідка про інвалідність 2-ї групи з захворюванням пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС серія МСЕ №003762 від 06.05.2004; копія експертного висновку № 3581 від 05.12.91; копія командировочного посвідчення від 03.06.1986, із якого вбачається строк командировки 30 днів з 07.06.1986 по 07.07.1986; копія виписки з наказу №44-к від 10.06.1986 Спеціалізованої пересувної механізованої колони №241 Треста «Київводострой»; копія табелю обліку робочого часу за червень 1986 року СПМК 241, цех СУ-2; копія довідки №07 від 02.10.1992 СПМК №241 треста «Київводострой»; копія довідки №955 від 27.09.1994 Управління дозиметричного контролю. Зазначені документи належним чином підтверджують статус [PERSON] , як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах. Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника Цивільної оборони СРСР від 06.06.1975 за № 90, та Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976 за № 1111, передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Однак, крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств. 10 грудня 2022 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Спеціалізована пересувна механізована колона №241», правонаступника Спеціалізованої пересувної механізованої колони №241 тресту «Київдорострой» із запитом на отримання документів, підтверджуючих його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, катастрофи планетарного режиму, в складі підрозділів Цивільної оборони. Але відповіді з підтверджуючими документами не отримав. 16 січня 2022 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації із заявою про встановлення йому статусу «особа з інвалідністю внаслідок війни», та отримав відповідь №402ВС від 23.01.2023, відповідно до якої підставоюб для встановлення статуту особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є документи, які відповідають її вимогам, а саме: залучення до складу формувань Цивільної оборони та настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У разі відсутності документів про залучення до складу формувань Цивільної оборони, факт участі в роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони встановлюється у судовому порядку. Згідно з вимогами нормативно-правових актів з Цивільної оборони, які були чинними на момент аварії на Чорнобильській катастрофі, зокрема, Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради міністрів СРСР від 18.03.1976 за №201-78 (далі Положення), наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР від 06.06.1975 за №90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та від 29.06.1976 за №92 (настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (Сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), розпорядження ЦО СРСР від області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 за №01, від 30.04.1986 за №02, від 04.05.1986 за №16, від 19.05.1986 за №52 та інші), цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають дітей до 8 років. Відповідно до п.п. 3, 5, 6, 7 Положення підготовка країни з цивільної оборони проводиться завчасно в мирний час з урахуванням розвитку зброї масового ураження та інших засобів нападу. Цивільна оборона СРСР організовується за територіальним принципом на всій території країни. Загальне керівництво цивільної оборони СРСР здійснює Рада Міністрів СРСР, а безпосереднє керівництво - Міністерством оборони СРСР. Керівництво цивільною обороною на об`єктах народного господарства здійснює керівник такого об`єкту, який виконує свої функції через штаби і служби цивільної оборони. Нормами п.12 Положення передбачено, що служби цивільної оборони створюються для виконання інженерно-технічних, медичних та інших спеціальних заходів цивільної оборони, підготовки сил та засобів, а також для забезпечення діяльності невоєнізованих формувань в ході проведення рятувальних та невідкладних аварійно-відновлювальних робіт. Служби цивільної оборони поділялися на загальнорадянські, республіканські, крайові, обласні, районні, міські служби та служби об`єктів народного господарства. Такі служби створювалися з урахуванням рекомендацій керівника цивільної оборони СРСР. Силами цивільної оборони СРСР, згідно з п. 13 Положення, були невоєнізовані формування цивільної оборони та військові частини, а також залучені у відповідності до плану цивільної оборони організації та установи міністерств, відомств і виконавчих комітетів Рад депутатів робітників. Комплектування невоєнізованих формувань цивільної оборони особовим складом, технікою та матеріально-технічними засобами здійснюється керівниками цивільної оборони і керівниками служб цивільної оборони за рахунок об`єктів народного господарства, на базі яких вони створені. Згідно з п.16 Положення до невоєнізованих формувань цивільної оборони можуть в обов`язковому порядку зараховуватися громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років і жінки - від 16 до 55 років, за винятком військовозобов`язаних, які мають мобілізаційні приписи, інвалідів І та II груп, вагітних жінок та жінок, які мають дітей до 8 років, а жінок з середньою та вищою медичною освітою - до 2 років. Громадяни СРСР, зараховані до невоєнізованих формувань, зобов`язані приймати участь в рятувальних та невідкладних аварійно-відновлювальних роботах і виконанні інших завдань цивільної оборони. Таким чином, будь-яка особа з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи має право на встановлення статусу інваліда війни у разі, якщо вона приймала участь у ліквідації таких наслідків у складі штабу, служби чи невоєнізованого формування цивільної оборони СРСР. Формування цивільної оборони створювалися на кожному об`єкті народного господарства, мали визначену чисельність, а їх укомплектування здійснювалося за рахунок громадян СРСР. Певна група громадян СРСР могла бути залучена до складу невоєнізованих формувань цивільної оборони в обов`язковому порядку. За змістом п.16 Положення громадяни СРСР підлягали залученню до невоєнізованих формувань цивільної оборони, а не входили до складу таких формувань в силу вимог закону. Пунктом 1 Рішення звуженого засідання виконкому Київського обласної ради народних депутатів №8-с від 04.051986 "Про введення в дію планів цивільної оборони" було визначено, з 12.05.1986 в Поліському, Іванківському, Бородянському, Макарівському, Чорнобильському районах області ввести в дію плани цивільної оборони в усіх ланках. Тобто, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювалися саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Отже, громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на ЧАЕС та її наслідків) залучалися до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони, та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної від 20.10.2017 № 01.1-14-1654-1. Разом з тим, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. За участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, катастрофи планетарного масштабу, в лавах формувань Цивільної оборони [PERSON] був нагороджений у 1999 році державною нагородою - медаль «Захиснику вітчизни», якою, згідно положення, нагороджуються «ветерани війни, особи, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (3551-12), які проживають в Україні, громадяни інших держав, які брали участь у визволенні України від фашистських загарбників, інші громадяни України за особисту мужність і відвагу, виявлені у захисті державних інтересів, зміцнення обороноздатності та безпеки України». За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення юридичного факту, що [PERSON] був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС в період з 08.06.1986 року по 30.06.1986. На підставі викладеного та

Outcome: approved