Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В січні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 вересня 2012 року [PERSON] отримала кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, а також зобов`язалась повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 100456 гривень 12 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою кредиту - 83089 гривень 26 копійок та заборгованості за відсотками - 4644 гривень, заборгованості за простроченими відсотками - 12722 гривень 86 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Гребенюк О.С. направив до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач повідомлена про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005 (а.с.109). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 18 вересня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» видав [PERSON] кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом. В свою чергу, [PERSON] зобов`язалась повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 0,00001% річних у пільговий період та 40,8% річних поза межами пільгового періоду. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.53,54-55). АТ КБ «Приватбанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої остання знімала грошові кошти та розрахувалася ними (а.с.22-49). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімала з кредитної картки грошові кошти та розраховувалася ними. Тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 100456 гривень 12 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою кредиту - 83089 гривень 26 копійок та заборгованості за відсотками - 4644 гривень, заборгованості за простроченими відсотками - 12722 гривень 86 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 20 грудня 2022 року (а.с.14-21). Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 100456 гривень 12 копійок. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 27 грудня 2022 року (а.с.93) вбачається, що при пред`явленні позову АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривень. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved