Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

04.05.2023 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Севастополь АР Крим, допустити негайне виконання рішення у справі та звернути судове рішення до виконання. Ухвалою від 05.05.2023 року заяву залишено без руху. 18.05.2023 року представник заявника [PERSON] подала до суду заяву, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою суду від 22.05.2023 року провадження у справі відкрито. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] в м. Сімферополь АР Крим помер його батько [PERSON] , [INFO] . Так як, АР Крим є непідконтрольною територією України, заявник на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змушений звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації та отримання відповідного свідоцтва про смерть. До судового засідання заявник [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO] в м. Севастополь, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.03.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції м. Севастополя. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження заявлених [PERSON] вимог щодо встановлення факту смерті його батька [PERSON] , судом досліджено надані заявником письмові докази, а саме: -Лікарське свідоцтво про смерть, видане 07.06.2022 року Патологоанатомічним відділенням Міської лікарні №5 Державної бюджетної установи охорони здоров`я Севастополя, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Причини смерті: синдром респіраторного розладу у дорослого, коронавірусна інфекція COVID-19, вірус ідентифіковано; -Свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] , [INFO] , місце смерті: Російська Федерація, м. Севастополь, запис акту про смерть № 170229920000400617003. Свідоцтво серії [NUMBER] , видане повторно 05.07.2022 року 99200004 відділом запису актів громадянського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя. Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявнику [PERSON] 17.05.2023 року відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Севастополь, в зв`язку з невідповідністю наданої копії свідоцтва про смерть вимогам діючого законодавства, що вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 17.05.2023 року №8018/24.29-63. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», місце смерті [INFO] [PERSON] є тимчасово окупованою територією України, оскільки, м. Севастополь знаходиться в Автономній республіці Крим, що з 20.02.2014 року є тимчасово окупованою територією. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що надані заявником письмові докази не створюють правових наслідків, однак посвідчують факт смерті [PERSON] на території м. Севастополь АРК. Положеннями ст. 317 ЦПК України регулюються особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] , будучи сином померлого, правомірно звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, в зв`язку з чим його заява підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved