Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд: - встановити юридичний факт родинних відносин і визнати, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] дійсно є дружиною [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 31 липня 1979 року Бюро ЗАГС м. Сафоново Смоленської області, актовий запис № 303, дійсно належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що 06.02.2023 року вона звернулась із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 13.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області винесло рішення № 204650001644, яким було відмовлено у призначенні пенсії. До загального стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки в свідоцтві про зміну прізвища від 31.07.1979 [NUMBER] , на яке міститься посилання в трудовій книжці щодо зміни прізвища « [PERSON] » - « [PERSON] » (рос. мова), відсутня печатка. Заявниця наголосила, що шлюб між нею та її чоловіком укладено 31.07.1979 року у Смоленській області. Через значний сплив часу печатку у свідоцтві стало майже не видно. Отримати дублікат свідоцтва не є можливим через початок збройної агресії Російської Федерації 24.02.2022 року проти України. В трудовій книжці заявниці зроблено запис про зміну прізвища, відповідно до свідоцтва про шлюб із чітко видимою печаткою. Встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявниці для подальшого звернення заявниці до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з метою вирішення питання про зарахування до загального стажу періодів роботи заявниці згідно трудової книжки [NUMBER] від 22.12.1977 року. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надала відзив на позов, в якому просила залишити заяву [PERSON] без розгляду в порядку частини 4 статті 315 ЦПК України, посилаючись на те, що зі змісту заяви останньої про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вбачається, що існує спір про право, а саме право на призначення пенсії. Крім того заінтересована особа наголосила, що до загального страхового стажу заявниці не зарахований період роботи згідно трудової книжки від 22.12.1977 [NUMBER] , оскільки в свідоцтві про зміну прізвища від 31.07.1979 [NUMBER] , на яке міститься посилаються в трудовій книжці щодо зміни прізвища « [PERSON] » - « [PERSON] », відсутня печатка. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В той же час, трудова книжка підтверджує загальний трудовий стаж особи. Відповідно до п. 26 Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та документи, які надані [PERSON] при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком, Головне управління не має правових підстав для призначення [PERSON] пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заявниця [PERSON] надала відповідь на відзив, в якій на спростування посилання заінтересованої особи щодо наявності спору про право та необхідності залишення її заяви без розгляду з цих підстав, зазначила, що вона не планує оскаржувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №204650001644, а має намір в подальшому звернутися із заявою про призначення пенсії. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] повністю підтримала свої вимоги, викладені в заяві та просила суд її задовольнити. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області правом на участь представника в судовому засіданні не скористалось, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось своєчасно та належним чином. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені в заяві, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, суд встановив наступне. [PERSON] 06.02.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 13.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області своїм рішенням № 204650001644 відмовило у призначенні [PERSON] пенсії. До загального стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки в свідоцтві про зміну прізвища від 31.07.1979 [NUMBER] , на яке міститься посилання в трудовій книжці щодо зміни прізвища « [PERSON] » - « [PERSON] » (рос. мова), відсутня печатка. Вказані обставини зумовили звернення заявниці [PERSON] з вказаною заявою до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернуто увагу суддів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 31.07.1979 року у Смоленській області. На цей час печатку у свідоцтві про одруження майже не видно. Отримати дублікат цього свідоцтва не є можливим через початок збройної агресії Російської Федерації 24.02.2022 року проти України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомив суду, що він є чоловіком заявниці [PERSON] .. Шлюб між ними укладено 31.07.1979 року у Смоленській області. Зважаючи на те, що в оригіналі свідоцтва про шлюб через сплин часу майже не видно печатки, [PERSON] пенсійними органами відмовлено у призначенні пенсії. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] , та їй особисто відомо, що в оригіналі свідоцтва про шлюб не видно печатки, через що її матері [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії. Заявниця наголосила, що вказана заява подана до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення для можливості врахування до загального стажу періодів роботи [PERSON] згідно трудової книжки [NUMBER] від 22.12.1977 року. В судовому засіданні суду надано для огляду оригінал свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 31.07.1979 року у Смоленській області, та встановлено, що у вказаному оригіналі видно лише частину печатки органів РАЦС. Указом президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 року №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22 січня 1993 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28 березня 1997 року та вихід України з Конвенції від 22 січня 1993 року та Протоколу від 28 березня 1997 року. Зважаючи на викладене, заявниця позбавлена можливості звернутися до органів РАЦС Російської Федерації з метою отримання актового запису про укладення шлюбу з [PERSON] , або отримати дублікат свідоцтва про укладення шлюбу. Таким чином, суд вважає, що через припинення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією, а також через те, що на цей час чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридичного факту належності свідоцтва про укладення шлюбу заявниці, та зважаючи на те, що вона не має іншої можливості одержати дублікат свідоцтва про укладення шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] та встановлення юридичного факту родинних відносин і визнання, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є дружиною [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , а також встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 31 липня 1979 року Бюро ЗАГС м. Сафоново Смоленської області, актовий запис № 303, дійсно належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] .

Outcome: approved