Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 70,70 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м., допоміжною площею 38,00 кв.м., а також господарські споруди: сарай-гараж-літня кухня, сарай-прибудова, погріб з шийкою, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа, оціночна вартість яких становить 80 000 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька та спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] та якому належав спадковий житловий будинок, однак вона позбавлена можливості оформити в адміністративному порядку за собою право власності на вказане спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначений житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. від 16.03.2023 за № 43/02-14. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження спадкоємця, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про смерть спадкодавця, яка прийняла спадщину щодо спадкового майна спадкодавця [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області. Позивач прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 07 вересня 2022 року та зареєстрованим в реєстрі за номером № 1198 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого спадкоємець [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,39 га, кадастровий номер 3220683200:03:012:0039з цільовим призначенням: землі сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в с.Медвин, Білоцерківського (Богуславського) району Київської області (а.с. 12, 13). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії постанови приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. за № 43/02-14 від 16.03.2023 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, який належав спадкодавцю [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок (а.с. 15). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] , підтверджується довідкою за № 08-26/104, виданою 17.03.2023 виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області та копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки, з яких вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі за № 12, господарство № 1342-1 (2021-2025 роки), головою двору по [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] і йому належав даний будинок (а.с. 38-40). За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1974 року забудови, загальною площею 70,70 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м., допоміжною площею 38,00 кв.м., а також господарські будівлі та споруди, а саме: сарай гараж літня кухня, сарай прибудова, погріб з шийкою, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа (а.с. 16-18). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі № 12, господарство № 1342-1 (2021-2025 роки), набув право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою за № 08-26/104, виданою 17.03.2023 виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 38). Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] , під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 537 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved