Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У лютому 2023 року адвокат Головко О.С. в інтересах позивачки звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , а відповідачці належить квартира [ADDRESS] у вказаному будинку. Під час проведення ремонтних робіт у квартирі відповідачки було пошкоджено несучу стіну між вказаною квартирою та вбиральнею у квартирі позивача, а також внаслідок засмічення стояка, який проходить між вказаними квартирами, було залито підвісну стелю, двері та підлогу приміщень вбиральні та коридору у квартирі позивача. При цьому залиття було неодноразове, а відповідач відмовилась перекрити водопостачання з метою припинення залиття, на звернення позивача реагувала агресивно, виражалась нецензурною лайкою, що зумовило виклик швидкої медичної допомоги позивачці. Окрім того, через протиправні дії відповідачки позивач також неодноразово зверталась в правоохоронні органи. Зазначала, що внаслідок залиття водою через невчасне усунення засмічення стояка та відмови вимкнути водопостачання у день затоплення, а також внаслідок пошкодження цілісності стіни у вбиральні зіпсовано натяжну\~стелю в\~коридорі та\~туалеті квартири\~позивача,\~а тому вона змушена була розібрати частково натяжну стелю, що вартувало 1600 грн., а відновлення цілісності пошкодженої стіни, проведення штукатурних робіт вимагають додаткових матеріальних затрат. Відтак, з метою відновлення пошкодженої натяжної стелі в коридорі та вбиральні, Позивач уклала з ФОП [PERSON] договір про надання послуг № 1-23 від 27 січня 2023 року, на виконання ремонтних робіт, що полягають у облаштуванні натяжної стелі замість пошкодженої. Вартість зазначених робіт становить 6970 грн., які були сплачені позивачем 30.01.2023 року. Вказувала не те, що відновлення натяжної стелі не усуває проблему пошкодження цегляної кладки в квартирі відповідача, що мало наслідком виникнення отвору в приміщенні вбиральні позивача та несе загрозу всьому багатоквартирному будинку, оскільки пошкоджена стіна є несучою. Якщо відновлення натяжної стелі проводиться в приміщенні квартири позивача без будь-яких перешкод, то відновлення пошкодженої стіни та закладення отвору можливе лише за умови вільного доступу до приміщення квартири відповідача. Натомість, відповідач ігнорує вимоги припинити небезпечні для цілісності будинку ремонтні роботи у своїй квартирі, що мають наслідком утворення отвору в квартирі позивача та деформацію несучої стіни будинку вцілому, проявляє відкриту ворожість, хамське ставлення, вживає в бік позивача нецензурну лайку. Позивач, будучи вагітною, змушена неодноразово викликати поліцію та швидку, оскільки дії відповідача негативно впливають на її емоційний стан. Звертала увагу на те, що 29.11.2022 року ТОВ «Єврокомунбуд» було вручено мешканцям квартири [ADDRESS] припис про закладення отвору у стіні, що межує з квартирою позивача, який утворився в результаті руйнації ряду цегляної кладки стіни у квартирі [ADDRESS] , проте вказаний припис виконаний не був, а на звернення позивача надати доступ до їх квартири з метою самостійного вжиття заходів з відновлення пошкодженої стіни, мешканці квартири [ADDRESS] ніяк не відреагували. З урахуванням вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, звернулась до суду з вище вказаним позовом та просила зобов`язати [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , власними коштами відновити в даній квартирі пошкодження та цілісності стіни, суміжної із приміщенням вбиральні квартири [ADDRESS] , із закладенням існуючого отвору з дотриманням діючих будівельних норм; стягнути з [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у відшкодування матеріальної шкоди 8160,00 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень; вирішити питання розподілу судових витрат. В судове засідання позивач не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Справа слухалась у відсутності відповідачки, яка не з`явилась в судове засідання незважаючи на те, що вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за її зареєстрованим місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомила і не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи, а також відзиву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Слід також зазначити, що інформація щодо\~даної справи\~розміщується на\~ офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України в\~мережі Інтернет\~за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~ відповідач\~не подав\~відзив;\~ позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивач зареєстрована на проживає у належній їй на праві спільної сумісної власності квартирі за адресою [ADDRESS] (а/с 8,9). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо обєкту нерухомості, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності відповідачу [PERSON] спільно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а/с 28). Відповідно до копії актів від 23.09.2022 року, 06.10.2022 року складених комісією в складі працівників ТОВ «Єврокомунбуд» було встановлено, що у приміщенні вбиральні квартири позивача залито стелю, двері та підлогу, а у коридорі підвісну стелю та підлогу, витік води утворився при засмічені каналізаційного стояка на з`єднанні чугунної труби з пластиковою у перекритті. Також, при залиті стелі, яке виникло з квартири [ADDRESS] , що розміщена поверхом вище, підвісну стелю було частково демонтовано, а при її демонтаді виявлено отвір вверху та рівні стелі у стіні між вбиральнею кв. [ADDRESS] та приміщенням кв. [ADDRESS] . Отвір площею 05, кв.м. утворився при виконанні ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] (а/с 11, 12). Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З системного аналізу положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв`язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди, при цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. З матеріалів справи вбачається, що позивач в досудовому порядку зверталась до відповідача з вимогою усунути завдану шкоду, відновити пошкоджену стіну, натомість відповідач належним чином на такі вимоги не відреагувала (а/с 30-33). Також, згідно акту ТОВ «Єврокомунбуд» від 01.12.2022 року мешканці квартири [ADDRESS] не виконали вручений 29.11.2022 року припис по закладенню отвору у вбиральні квартири [ADDRESS] , який утворився в результаті руйнації ряду цегляної кладки стіни у кв. [ADDRESS] (а/с 27). Також, до матеріалів справи додані фототаблиці руйнації цегляної кладки та отвору у стелі вбиральні (а/с 34-37). У відповідності до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Так,\~з матеріалів\~ справи\~вбачається,\~що відповідно\~ до\~ акту\~ виконаних робіт від 27.09.2022 року позивач на демонтаж пошкодженої стелі витратила 1600 грн., також згідно квитанції № 96 від 30.01.2023 року на виконання договору про надання послуг № 1-23 від 27 січня 2023 року на виконання ремонтних робіт позивач понесла витрати в сумі 6970 грн. (а/с 14-17). Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено майнову шкоду завдану позивачу внаслідок дій відповідача на суму заявлених позовних вимог 8160 грн. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~п.\~4\~ ч.\~2\~ст.\~16\~ ЦК\~України,\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути зокрема відновлення становища, яке існувало до порушення, а тому вимоги позивача про щодо зобов`язання відповідача власними коштами відновити в даній квартирі пошкодження та цілісності стіни, суміжної із приміщенням вбиральні квартири [ADDRESS] , із закладенням існуючого отвору з дотриманням діючих будівельних норм є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач понесла витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2147,20 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, \~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими доказами, а саме договормо про надання правової допомоги від 14.12.2022 року з додатковою угодою, актом про прийняття-передачу наданих послуг до договору від 08.02.2023 року, суд приходить до висновку, що такі послуги були дійсно наданні адвокатами та їх вартість в розмірі 15000 грн. відповідає принципу розумності, а тому такі витрати на правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача, На підставі\~вище викладеного\~та

Outcome: approved