Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа:? ? ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", про відшкодування страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог вказують, що 28.01.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №270/20-Т/ЗП112, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen» д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 22.07.2020 на а/д Н-31-Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «ЗАЗ, TF 699» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ЗАЗ, TF 699» д/н [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2020 року по справі №196/842/20, який станом на день звернення з даним позовом до суду та на момент ДТП був неповнолітнім. Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу марки «Volkswagen» д/н [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завдані матеріальні збитки, розмір яких відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №489 від 05.08.2020 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 161 718,26 грн. Проте, відповідно до рахунку № [NUMBER] від 23.07.2020, наданого ФОП « [PERSON] », вартість відновлювального ремонту ТЗ «Volkswagen» д/н [NUMBER] склала 171 681,52 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування на підставі Рахунку-фактури в розмірі 171 681,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням №43556943 від 19.08.2020 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ, TF 699» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО1935971, виданого ПрАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». ПрАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в добровільному порядку відшкодувала ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» збитки на суму 127 400,00 грн. в межах ліміту за полісом та за вирахуванням франшизи в розмірі 2 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3Р101425 від 06.10.2020. Таким чином, невідшкодованою частиною збитку залишається сума в розмірі 44 281 грн. 52 коп., яку і прохаються стягнути з відповідачів на їх користь, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Дана справа знаходилась в провадженні судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснака А.І. та ухвалою судді від 08 вересня 2021 року було відкрито провадження по справі і призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01 листопада 2021 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача ПАТ? ? «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залучено до участі у справі як співвідповідача - [PERSON] . 10 листопада 2021 року ухвалою суду за заявою відповідача [PERSON] здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування страхового відшкодування та розпочато підготовче провадження. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 14 вересня 2022 року, на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, рішення №3 зборів суддів Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.08.2022, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування страхового відшкодування передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 року, вказану справу 16.09.2022 року передано? ? на розгляд судді Костюкова Д.Г. 19 вересня 2022 року ухвалою судді цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування страхового відшкодування прийняти до свого провадження суддею Костюковим Д.Г. та оскільки призначення справи до судового розгляду по суті не було, вирішено справу призначити до судового розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.12.2022 закрито підготовче провадження по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування страхового відшкодування та призначити справу до розгляду по суті. 29.12.2022 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді, яка подана відповідачем [PERSON] у судовому засіданні по розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування страхового відшкодування. Ухвалою суду від 24.01.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП". Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - Силкіна О.В. в ході судового розгляду позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити повністю, пояснивши, що товариство при здійсненні страхових виплат діяло в межах наданих їм чинним законодавством повноважень, встановивши всі обставини необхідні для розрахунку та виплати страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відповідач [PERSON] на даний час є повнолітнім, вона була присутня на місці ДТП та не бачила, що автомобілю було завдано таких ушкоджень, як зазначено в документації по страховому відшкодування. Крім цього, вини у вчинення ДТП [PERSON] не було. Отже, прохає відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачів - адвокат Бойко Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що позов не підтверджений належними доказами, не було проведено експертизи щодо встановлення завданої шкоди та ступеню вини учасників ДТП. Механізм ДТП не відповідає обставинам, оскільки навіть ушкодження не є такими, як зазначено у позові. Для огляду та оцінки транспортного засобу відповідач [PERSON] не залучався, де ремонтувався автомобіль та на яку суму не зрозуміло, в даному випадку відповідальність по ДТП є солідарною, а тому і інший водій повинен відповідати. Таким чином, позов не обґрунтований, а тому у його задоволенні слід відмовити. Представник третьої особи ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" - адвокат Пилипець А.Ю. в судовому засіданні пояснив, що товариство виплатили відшкодування з врахуванням франшизи, всі документи були перевірені, відповідальність водія [PERSON] була застрахована, в частині ліміту страхового відшкодування документи були обґрунтовані, а тому і проведено було виплату. Для здійснення страхового відшкодування підставою є ДТП - страховий випадок. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , представника відповідачів - адвоката Бойка Ю.О. та представника третьої особи - адвоката Пилипець А.Ю., дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так судом встановлено, що 22.07.2020 р. на а/д Н-31-Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка сталася ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ЗАЗ, TF 699» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 р., 22 липня 2020 року о 05 год. 25 хв. по вул. Центральна, 38А в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області гр. [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ TF699P н.з. [NUMBER] та під час руху виконуючи маневр обгін, не переконався у відсутності зустрічного транспорту, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався йому назустріч, чим порушив вимоги п.14.2 ПДР. Даною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 126 ч.2 КУпАП, та згідно ст. 24-1 КУпАП застосовано до нього: за ст. 126 ч. 2 КУпАП захід впливу у виді попередження; за ст.124 КУпАП захід впливу у виді попередження; та на підставі ст. 36 КУпАП остаточно застосовано до нього захід впливу у виді попередження (Т.І, а.с.19). Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Також встановлено, що 28.01.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №270/20-Т/ЗП112 щодо забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen» д/н [NUMBER] . Строк дії договору по 04.02.2021 включно (Т.І, а.с. 7-13). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу завдано механічних пошкоджень. Відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Крім цього, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ, TF 699» д/н [NUMBER] на момент ДТП, а саме відповідача [PERSON] , була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО1935971, виданого ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" (Т.ІІ, а.с.6). 23.07.2020 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Т.І, а.с. 15). Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «Volkswagen» д/н [NUMBER] №489 від 05.08.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 161 718,26 грн. (Т.І, а.с.20-34). Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 23.07.2020, наданого ФОП « [PERSON] », вартість відновлювального ремонту ТЗ «Volkswagen» д/н [NUMBER] складає 171 681,52 грн. (Т.І, а.с.35). Як вбачається зі страхового акту № 006.02020820-1 від 17.08.2020, страховиком - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту №270/20-Т/ЗП112 від 28.01.2020 в розмірі 171 681,52 грн. (вартість відновлювального ремонту) (Т.І, а.с.36). На підставі вищевказаних Страхового акту, Договору страхування та згідно розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» шляхом перерахування безготівкових коштів сплатило на рахунок ФОП « [PERSON] » страхове відшкодування в сумі 171 681,52 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 43556943 від 19 серпня 2020 року (Т.І, а.с.39). Оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , винуватця у ДТП, була застрахована, позивач звернувся до ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП". Як вбачається зі страхового акту № 200000328872 від 01.10.2020, страховиком - ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" визнано вказану подію страховим випадком, визнано особою, яка відповідальна за настання страхового випадку відповідача [PERSON] , та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування згідно з Розрахунком суми страхового відшкодування до справи № 200000328872 на підставі Рахунку №СКЛ-К-183 від 23.07.2020 ФОП [PERSON] , Претензії №б/н від 21.08.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в сумі 127 400,00 грн. (Т.ІІ, а.с.7, 8). ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" в межах ліміту за полісом та за вирахуванням франшизи в розмірі 2 600,00 грн. здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в сумі 127 400,00 грн., згідно з платіжним дорученням №ЗР101425 від 06.10.2020 (Т.І, а.с.38, Т.ІІ, а.с.9). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди (171 681,52 грн.) та страховою виплатою (127 400,00 грн.) становить 44 281,52 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 р. (у редакції, що діяла на час існування відносин), договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми, та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. В силу приписів ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (у відповідній редакції), - обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідачів на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» в порядку суброгації. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що обставини ДТП та вина відповідача [PERSON] у її вчиненні встановлені постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 року, то відповідно у страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у межах фактичних затрат дійсно виникло право вимоги в порядку суброгації до відповідача [PERSON] як до особи, відповідальної за завдані збитки, що з урахуванням виплат, які здійснила ПрАТ "Українська Страхова Компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", становить 44281, 52 грн. Доводи представника відповідачів - адвоката Бойка Ю.О. та відповідача [PERSON] щодо незгоди із розміром збитків, суд знаходить необґрунтованими та нічим не підтвердженими, оскільки відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України). Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували надані позивачем докази, відповідачі та їх представник суду не представили. Доводи представника відповідачів - адвоката Бойка Ю.О. про те, що [PERSON] не був присутнім при огляді пошкодженого транспортного засобу, суд також знаходить необґрунтованими через те, що суду не наведено об`єктивного підтвердження того, що це призвело до неправомірності представлених розрахунків. Також, суд не приймає заяву представника відповідачів про солідарну відповідальність водіїв, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода відшкодовується винною особою. При цьому, як встановлено в судовому засіданні вина відповідач [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджена рішенням суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, доказів вини іншого водія суду не надано. Крім того, відповідно до п.п.1.4, 1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Таким чином, доводи представника відповідачів - адвоката Бойка Ю.О., що оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП не була застрахована, а тому страхові виплати повинні бути сплачені МТСБУ, спростовуються вказаною нормою закону, так як на час ДТП [PERSON] правомірно володів забезпеченим транспортним засобом. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ККС ВС від 11.11.2021 у справі № 185/5823/20. Також слід зазначити, що на час звернення ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за даним позовом до суду [PERSON] був неповнолітнім, у зв`язку з чим за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача була залучена його опікун [PERSON] . Однак, на час ухвалення судом рішення у даній справі відповідач [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.1179 ЦК України У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Таким чином, невідшкодовану суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 281,52 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в повному обсязі. Крім того, суд

Outcome: approved