Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , що зареєстрований 10.06.2010 13:51:09 за № 9920079 реєстратором: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора за постановою б/н від 27.05.2010 Московським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в межах кримінальної справи № 67112683 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, старшим слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (станом на зараз Харківське районне управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області) Воронкіною Я.О. було накладено обтяження на житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] за постановою б/н від 27.05.2010. Вищенаведений арешт був накладений слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року. Обтяження (арешт) на нерухоме майно було зареєстровано 10 червня 2010 за номером: 9920079, реєстратором: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора. Положенням ст. 126 КПК 1960 року, який був чинний на час виникнення спірних відносин (накладення арешту на майно), було передбачено, зокрема, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Постановою старшого слідчого Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області Воронкіної Я.О. від 15.11.2012 було скасовано обтяження. При цьому, наявне обтяження чинне, підтвердженням чого у є Інформація з Державного реєстру речових прав №314594182 від 09.11.2022. Досудове розслідування кримінальної справи завершено, постанову про арешт майна скасовано, однак, зняти арешт у позасудовому порядку є неможливим, з підстав чого вимушений звернутися з позовною заявою до суду. Ухвалою Московського районного суду від 07.02.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент реєстрації Харківської міської ради, Третю Харківську міську державну нотаріальну. 28.02.2023 року на адресу суду з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Харківське районне управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не має змоги. На час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений в повному обсязі можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень (скасування арешту). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Зарицької К.Ю. задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Харківській області. 28.03.2023 року на адресу суду по електронній пошти від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Сергієнко Н.В. надійшли пояснення, згідно до яких, просить розглянути справу за позовною заявою [PERSON] у відповідності до норм матеріального та процесуального права за відсутності представника Департаменту реєстрації ХМР. 17.04.2023 року, не погоджуючись із позовними вимогами [PERSON] представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Тищенко В.В. за допомогою системи «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що працівники ГУНП в Харківській області не вчиняли ніяких дій відносно позивача та його майна, досудове розслідування в межах кримінальної справи № 67112683 не здійснювали. Таким чином, ГУНП в Харківській області є неналежним відповідачем у справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2023 року закрито підготовче провадженні у справі. Справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію подав відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згодом ХРУП №2 подали до суду заяву в якій зазначили, що ХРУП № 2 ГУНП у Харківській області не можуть бути відповідачами по даній справі, оскільки вони не є юридичною особою, а є структурним підрозділом ГУНП у Харківській області. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області також не з`явився у судове засідання, через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник третьої особи Департаменту реєстрації ХМР в судове засідання не з`явився, 28.03.2023 року за допомогою засобів електронної пошти направив на адресу суду пояснення, в яких просить врахувати їх при винесенні рішення та розглянути справу за відсутності представника Департаменту реєстрації ХМР. Представник Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився, 27.02.2023 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки, причини неявки суду не повідомив, пояснення не надав. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, 27.05.2010 року старшим слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Воронкіною Я.О. у межах кримінальної справи № 67112683 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було накладено арешт на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Даний арешт був накладений слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року. Так, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.11.2022 року, встановлено, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, р. № 91, 17.02.2010, [PERSON] , приватний нотаріус ХМНО. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження (арешт) нерухомого майна, а саме, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 10.06.2010 року за номером 9920079, реєстратором: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Третя Харківська ДНК) на підставі постанови б/н від 27.05.2010 року Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Положенням ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, який був чинний на час виникнення спірних відносин (накладення арешту на майно), було передбачено, зокрема, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Так, постановою старшого слідчого Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області Воронкіної Я.О. від 15.11.2012 року було скасовано арешт на квартиру [ADDRESS] . Згідно відповіді начальника Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області Дводненка С. від 24.02.2023 року, досудове розслідування кримінальної справи завершено. Також, відповідно до відповіді Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області розлідувалось кримінальне провадження № 12013220480000833, зареєстроване на підставі кримінальної справи № 67112683 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. За результатами досудового розслідування 16.03.2013 року у цьому кримінальному провадженні слідчим прийнято рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Крім того, матеріали вказаного кримінального провадження не містять процесуальних документів про застосування обтяжень, у тому числі арешту. Водночас, в матеріалах кримінального провадження наявний витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виданий 10.06.2010 року, відповідно до якого на підстави постанови Москвоського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27.05.2010 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . При цьому, наявне обтяження чинне, підтвердженням чого є Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9920079. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2013 року у справі 2/643/83/2013, яка міститься в матеріалах справи, визнано мирову угоду, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] за якою: визнано за позивачем [PERSON] право власності на житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 9927102 від 15.01.2014 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з причин того, що за наслідками розгляду його заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, є арешти на зазначену квартиру. \~ \~ \~ \~ Таким чином, існування не скасованого арешту майна порушує право позивача на мирне володіння та розпорядження своїм майном, встановлює неправомірні обмеження, за яких захистити права та інтереси позивач може лише в судовому порядку. Відповідно до п. 51 постанови Великої Палити Верховного Суду від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19, спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. В ході судового розгляду встановлено, що на час вчинення нотаріусом реєстраційної дії накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира на праві власності належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, р. № 91, 17.02.2010, [PERSON] , приватний нотаріус ХМНО. Проте, в подальшому, власником квартири за адресою: [ADDRESS] , став позивач [PERSON] , що підтверджується копією ухвали Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2013 року, якою визнано мирову угоду, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] за якою: визнано за позивачем [PERSON] право власності на житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та скасування арешту з нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , що зареєстрований 10.06.2010 року за № 9920079 реєстратором: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора за постановою б/н від 27.05.2010 Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, накладеного в рамках кримінальної справи № 67112683, оскільки дана кримінальна справа закрита, проте арешт не знятий, чим порушено право позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а тому таке право підлягає захисту. Що стосується доводів відповідача ГУНП у Харківській області про те, що вони є неналежним відповідачем по справі, оскільки вони не вчиняли жодних дій по відношенню до майна позивача та досудове розслідування у межах кримінальної справи не здійснювали, оскільки вони не є правонаступниками будь-яких підрозділів МВС України, то суд не бере ці доводи до уваги з огляду на таке. Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 27 травня 2014 року у справі № 21-108а14, від 28 жовтня 2014 року у справі № 21-484а14 сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічність завдань міліції та поліції встановлена статтею 3 Закону України «Про міліцію» та статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно. Ліквідація обласних управлінь Міністерства внутрішніх справ України з одночасним створенням аналогічних територіальних органів Національної поліції, використання органами Національної поліції в своїй діяльності нормативно-правових актів (наказів) Міністерства внутрішніх справ України свідчить про фактичну ліквідацію державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується. Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16 вересня 2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було ліквідовано як юридичну особу Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області та його структурні підрозділи. За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено запис про припинення Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області (ідентифікаційний код 08592313), до складу якого входило і ХМУ ГУМВС України в Харківський області і його Московський райвідділ, постанова якого зазначена, як підстава реєстрації обтяження майна позивача. Наразі територіальним органом Національної поліції в Харківській області, як юридичною особою публічного права, є саме ГУНП в Харківській області, до складу якого входить відповідний підрозділ поліції в м. Харкові. З огляду на наведене, належним відповідачем у справі є ГУНП у Харківській області. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 26 квітня 2022 року у справі № 705/2556/21. Що стосується позовних вимог пред`явлених саме до Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП у Харківській області то вони не підлягають задоволенню, оскільки ХРУП № 2 ГУНП у Харківській області не є юридичною особою, а входить до структури Головного управління Національної поліції в області та не може бути відповідачем у справі. Згідно статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Оскільки відповідач ХРУП № 2 ГУНП у Харківській області є неналежним відповідачем по справі, то це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до такого відповідача.

Outcome: partial