Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Люлько В.П. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області про визнання заповіту, складеного 31 січня 2012 року на користь [PERSON] , посвідченого секретарем Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Кифоренко Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3 нікчемним. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] , померла її мати [PERSON] яка все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] . В цей же день 31 січня 2012 року її батько [PERSON] склав заповіт яким все своє майно заповів їй. Після смерті матері її сестра [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво. Батько [PERSON] помер [INFO] в с. Бондурівка Гайсинського району Вінницької області. Позивачка вчасно подала, заяву для прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво за заповітом не змогла, так-як при звірці заповітів оформлених в Бондурівський сільській раді будо виявлено заповіт її батька від 31 січня 2012 року зареєстрованого в реєстрі №3 на ім`я її сестри [PERSON] . Підозрюючу підробку заповіту позивачка звернулась в правоохоронні органи, порушено кримінальне провадження № 12022025100000045 де її було визнано потерпілою. Як стало відомо із висновку експерта № СЕ-19/102-22/1142-ПЧ текст в заповіті на ім`я [PERSON] виконано та підписано не заповідачем, а іншою особою. Вважає, що копія висновку експерта отримана законним шляхом, матеріали кримінального провадження 12022025100000045 є належним доказом так-як містять інформацію щодо предмета доказування, а саме не дійсності заповіту її батька [PERSON] від 31 січня 2012 року зареєстрованого в реєстрі №3 на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивачки адвокат Люлько В.П. у підготовче судове засідання не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без їх участі. 25 травня 2023 року відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги щодо визнання заповіту нікчемним визнає в повному обсязі, щодо витрат на правову допомогу визнає частково в сумі 1 250 гривень Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача голова Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Палісіка С.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 16 липня 1972 року Бондурівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області [PERSON] , народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 9) \~ \~ \~ \~Як вбачається із спадкової справи №13/2022 [PERSON] відповідно до заповіту складеного 31 січня 2012 року, посвідченого секретарем Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Кифоренко Г.М., зареєстровано у реєстрі за №3, усе своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10 спадкова справа) \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2022 року виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №08. (а.с. 12) \~ \~ \~ \~Як вбачається із висновку експерта від 30.09.2022 проведеного по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 12022025100000045 від 12.02.2022 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України по факту підробки заповіту [PERSON] № СЕ-19/102-22/11642-ПЧ рукописний текст у середній частині та рукописний запис " [PERSON] " в графі "Підпис" у примірнику заповіту [PERSON] складеного на користь [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у журналі вчинення нотаріальних дій Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області за № 3 та посвідчений секретарем Бондурівської сільської ради Кифоренко Г.М., що був вилучений під час тимчасового доступу у Бондурівській сільській раді, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 68462846 дата видачі 09.02.2022 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, парамерами якого є: реєстрація спадкової справи. (а.с. 13) Право на заповіт, відповідно статті 1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Загальні вимоги до форми заповіту встановлено статтею 1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє (частина четверта статті 207 ЦК України). Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Згідно з абзацом 3 частини другої статті 1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Свідками, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 1253 ЦК України, не можуть бути члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому (частина п`ята статті 1253 ЦК України). Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ст. ст. 215 та 216 ЦК України, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про становлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Згідно з частиною першою статті 1257 ЦК України, нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Таким чином, непідписання заповіту заповідачем свідчить, що заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми, та, відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України, це має наслідком його нікчемність. Такого правового висновку прийшов Верховний суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 716/1051/17 (провадження №61-40992св18). Відповідно до пункту 6 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24753/0/413 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред`являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що заповіт від 31.01.2012, посвідчений секретарем Бондурівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Кифоренко Г.М., зареєстрований в реєстрі за №3 підписано не спадкодавцем а іншою особою з наслідуванням, що підтверджено висновком експерта №СЕ-19/102-22/11642-ПЧ від 30.09.2022, суд доходить висновку про нікчемність цього заповіту. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так,\~позивачем згідно\~квитанції АТ\~"Ощадбанк"\~№12 від\~30.01.2023\~рокусплачено судовий збір при поданні позову до суду в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, оскільки позов відповідачем визнано до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. Щодо відшкодування витрат пов`язаних з правничою допомогою, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 12 січня 2023 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги та договір про надання правової допомоги. (а.с. 14-17) \~ \~ \~ \~З огляду на наведене у справі, що розглядається, а також приймаючи до уваги, що відповідачка визнає частково витрати на правову допомогу, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши докази з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 1 250 гривень. Така сума витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, буде відповідати принципу розумності, справедливості та пропорційності, із урахуванням особливості предмета спору, складності справи, а також характеру виконаної адвокатом роботи та критерію розумності її розміру, оскільки витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі є недоведеними належними доказами. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, підготовчі засідання які відбулися 20.04.2023 та 01.05.2023 відкладалися довідками (а.с. 51, 58), а лише 09.05.2023 року адвокат брав учать у підготовчому судовому засіданні. (а.с. 64-65) На підставі наведеного,

Outcome: approved