Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» адвокат Мартиненко В.В. звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд Стягнути з [PERSON] ( [INFO] : РНОК1ІП: [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ) па користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (ЄДРПОУ 39992082, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова. 8, рахунок: IBAN № [NUMBER] в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Код Банку 322001) суму заборгованості в розмірі 20111,55 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8100,00 грн.; заборгованості за Процентами - 4147,20 грн.; заборгованість за процентами на прострочену позику - 4050,00 грн. заборгованість за 3% річних- 1011,23 грн.; заборгованість за інфляційними витратами - 2803,12 грн.; суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. У випадку неявки Позивача або його представника просить розглядати справу без участі позивача та його представників. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення в справі. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій сторона просить проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви. Відповідач [PERSON] від імені якої діє адвокат Фільварочна О.Б. 10.05.2023 року у визначений судом строк подала відзив на позов, у якому виклала заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивачем, не доведено факт укладання Договору з Відповідачем, в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання одноразовим електронним ідентифікатором, який отриманий на електронну адресу, вказану під час оформлення заявки, а саме: [INFO] , оскільки докази, які б свідчили про використання вказаної електронної скриньки відповідачкою відсутні. Довідка без номера та дати, видана позикодавцем TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як однією із сторін договору № 2413343 від 02.08.2019 та не підписана іншою стороною про ідентифікацію сторін цього договору не може вважатись належним доказом, оскільки зазначені у ній обставини є предметом спору та підлягають встановленню судом. Так само позивачем належним чином не доведено отримання [PERSON] коштів. Первинні документи бухгалтерського обліку, зокрема платіжне доручення на підтвердження перерахування коштів позивачем на рахунок відповідачки не надані. Також відповідач звертає увагу на те, що у позовній заяві та долученому до неї розрахунку заборгованості позивачем зазначено про здійснення оплати 03.09.2019 в сумі 3888,00 гри. та 250 гри. 15.10.2019. Однак, сума заборгованості по тілу кредиту та процентах, яку просить стягнути позивач обчислена без урахування зазначених оплат. У п. 2 договору № 2413343 від 02.08.2019 передбачено строк позики (строк договору) 30 днів. Дата повернення - 01.09.2019. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 01.09.2019. Сума процентів за користування грошовими коштами за строк кредитування становить 3888,00 грн., що підтверджується п. 2 договору, долученим до позову розрахунком та відповідає положенням ст.ст. 1048, 1050 ЦК України. З урахуванням оплати вказаної суми 01.09.2019, заборгованість позичальника по процентах відсутня, а їх нарахування після закінчення строку договору є неправомірним. Крім того, з урахуванням оплати 250 грн. 15.10.2019 залишок заборгованості по тілу кредиту має становити 8100 грн. - 250 грн. = 7850 грн. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Виходячи із наведеного, обрахунок 3 процентів річних та індексу інфляції має здійснюватися на суму невиконаного грошового зобов`язання у розмірі 7850 грн. Відтак розмір 3 процентів річних за період з 29.01.2020 по 23.02.2022 (757 днів) становитиме 487,82 грн., інфляційне збільшення- 1 463,56 грн. Всього, з урахуванням тіла кредиту - 9801,38 грн. Також сторона відповідача вважає вартість витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. позивачка вважає завищеною та такою, що не відповідає складності справи та вимогам співмірності, оскільки справа невеликої складності, провадження спрощене, без виклику сторін. Відтак, правова допомога по суті зводиться до підготовки та подання позовної заяви, більшість тексту складає цитування правових норм. Крім того, позивачка на даний момент ні джерела доходів, ні майна не має (додатки 2,3). Вказані обставини є підставою для зменшення витрат на правову допомогу до 2000 грн. Також відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та просить застосувати наслідки його спливу. 22.05.2023 року представником позивача подано письмові пояснення в справі №596/462/23. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 02.08.2019 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 2413343 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2 Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 8100,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною Базовою процентною ставкою 1,6 % в день. Сторонами відповідно до умов п.2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день. Згідно з п. 5 Договору кредиту визначено, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ І (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Відповідно до п.8.4 Правил якщо під час дії особливих умов виконання Договору, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності (у тому числі право сплати Процентів акційних), Позичальник порушить взяті на себе договірні зобов`язання, такі особливі умови виконання Договору втрачають силу, що означає, що нараховані згідно умов Договору Проценти підлягають сплаті Позичальником в повному об`ємі за весь період дії Договору згідно умов Договору і незалежно від пропонованих особливих умов Програми лояльності. [PERSON] на веб сайті: https://mvcredit.ua/ заповнила Заявку, вказуючи достовірні, повні та точні дані, які необхідні для прийняття рішення щодо надання позики ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». На підставі Заявки та даних, що зазначені в ній, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» здійснило реєстрацію Заявника на сайті Товариства та оформило особистий кабінет. (а.с.7-11). Зазначений договір було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію" а відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»», затверджених рішенням загальних зборів № 07/02/2019 від 07 лютого 2019 року та розміщених на їх сайті. Відповідно до п. 4.2 Договору, Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті Цей Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. (п.4.2, 10. Договору позики). З огляду на п. 4.5 Правил, укладення договору здійснюється в Інформаційно- телекомунікаційній системі покроково, шляхом проходження наступних обов`язкових етапів: вибір фінансової послуги, в якій споживач зацікавлений, за доступними параметрами (головна сторінка на Сайті Товариства); ідентифікація Споживача шляхом надання Товариству інформації та персональних даних, які необхідні для верифікації та укладення правочину (сторінка в Інформаційно-телекомунікаційній системі, що містить поля, які Заявник заповнює самостійно і несе відповідальність за повноту, точність і достовірність наданих ним даних); Заявник має можливість змінювати зміст наданої ним інформації, яка Верифікується відповідно до цих Правил, до моменту прийняття Оферти. Заявнику надається можливість обрати варіант згоди прийняти пропозицію укласти Договір (Оферту) або відмовитись від цієї Оферти. Для укладення договору підписання електронного повідомлення Заявнику надсилається на електронну пошту Одноразовий ідентифікатор. Прийняття заявником Оферти (Акцепт) та підписання ним електронного договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення в електронній формі, про прийняття (акцепт) пропозиції, яка розміщена у цьому розділі. Після підписання Заявником Електронного договору формується одноразовий ідентифікатор підпису Товариства, який є результатом обробки даних, наданих Заявником, та послідовності підтвердження погодження усіх етапів укладення Електронного договору в Інформаційно-телекомунікаційній системі. Сформовані таким чином підписи накладаються на електронний договір. Договір зберігається з електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника; На підтвердження вчинення електронного правочину Товариство направляє Позичальнику на електронну пошту електронний договір. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику [PERSON] на електронну пошту [INFO] було надіслано одноразовий ідентифікатор Q4oJnS07gE, для підписання Договору позики № 2413343 від 02.08.2019 року. Таким чином, без отримання листа на адресу електронної пошти без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету Договір позики між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Укладення договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 року. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19(провадження № 61-16243св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20 (провадження № 61-2904св21). З врахуванням встановлених обставин твердження сторони відповідача про те, що докази, які б свідчили про використання вказаної електронної скриньки [INFO] відповідачкою [PERSON] відсутні є безпідставними. Як встановлено, Кредитодавець на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 8100,00 грн. строком до 01.09.2019 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Довідкою від 17.11.2022 року ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» Позивачу надано підтвердження, що 02.08.2019 року відбувся успішний переказ коштів у сумі 8100 грн. Електронний документ підписано у сервісі «Вчасно» та засвідчено кваліфікованим електронним підписом та електронною печаткою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» серійного номеру 45C29F0700000000000000000000000000000001 відповідно до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги", який має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана. З врахуванням наведеного, Стороною позивача доведено у належний спосіб, що кошти Відповідачу перераховувалися у спосіб обумовлений умовами Договору на банківську картку. Заперечення з цього приводу сторони відповідача є безпідставними. 03.04.2017 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал»/Фактор) укладено договір факторингу № 03042017. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Пунктом 4.1. Договору факторингу визначено, що право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі наведеної в Додатку №3 до цього Договору. 29.01.2020 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 92, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 2413343 від 02.08.2019 року, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Отже, право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги № 92 починаючи з 29.01.2020 року. Також як встановлено, відповідач [PERSON] здійснила часткову оплату на рахунок Кредитора а саме: 03.09.2019 року - 3888,00 грн; 15.10.2019 року - 250,00 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за Кредитним договором. (а.с.10). Ці обставини свідчать про факт отримання Відповідачем коштів, схвалення ним, як умов Договору позики, так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед Позивачем Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020 року. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що Договір позики № 2413343 від 02.08.2019 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданим стороною позивача, у зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором та відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 2413343 від 02.08.2019 року, станом на 29.01.2020 року становить: 16297,20 грн, яка складається з:заборгованості за основним боргом - 8100,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 4147,20 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 4050,00 грн. (а.с.10). Також Позивач здійснив нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, що складають: заборгованості за нарахованими 3 % річних - 1011,23 грн.; заборгованості за інфляційними втратами - 2803,12 грн. (а.с.12). Як слідує із матеріалів справи, загальна сума заборгованості [PERSON] становить - 20111,55 гривень. Як встановлено вище, [PERSON] здійснила часткову оплату на рахунок Кредитора а саме: 03.09.2019 року - 3888,00 грн; 15.10.2019 року - 250,00 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за Кредитним договором. (а.с.10). Згідно п. 2 Договору позики № 2413343 від 02.08.2019, строк позики становить 30 днів. Дата повернення - 01.09.2019. (а.с.8). Згідно приписів ч. 1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий висновок висловлено в Постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 149/1499/18 від 25 травня 2021 року, в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. З врахуванням наведеного, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто, в даному випадку після 01.09.2019. Таким чином суд визнає обґрунтованими доводи сторони відповідача про те, що сума заборгованості по тілу кредиту та процентах, а також 3 процентів річних та індексу інфляції, яку просить стягнути позивач обчислена невірно, без урахування зазначених проплат. Отже, сума процентів за користування грошовими коштами за весь строк кредитування становить 3888,00 грн., що підтверджується п. 2 Договору позики, долученим до позову розрахунком та відповідає положенням ст.ст. 1048, 1050 ЦК України. З урахуванням оплати вказаної суми відповідачем, заборгованість позичальника по процентах відсутня, а їх нарахування після закінчення строку договору є неправомірним. Крім того, з урахуванням оплати [PERSON] 250 грн. 15.10.2019 року, залишок заборгованості по тілу кредиту має становити 7850 грн. (8100 грн. - 250 грн.). Згідно пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Виходячи із наведеного, обрахунок 3 процентів річних та індексу інфляції має здійснюватися на суму невиконаного грошового зобов`язання у розмірі 7850 грн. Відтак, розмір 3 процентів річних за період з 29.01.2020 по 23.02.2022 (757 днів) становитиме 487,82 грн., інфляційне збільшення- 1 463,56 грн. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» по стягненню заборгованості по Договору позики № 2413343 від 02.08.2019 року з відповідача [PERSON] є обґрунтованими в частині стягнення 9801,38 грн. (7850 грн.+487,82+1463,56 грн.). В задоволенні стягнення решти суми заборгованості слід відмовити у зв`язку з безпідставністю. Твердження сторони відповідача щодо пропуску строків позовної давності є необґрунтованими виходячи з приписів пункту 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України. В той же час, суд вважає, що доводи відповідача про те, що у випадку часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, заслуговують на увагу. Визначаючи конкретний розмір витрат на правничу допомогу, суд враховує передбачений п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України принцип пропорційності розподілу судових витрат в залежності від розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено, позивач ТОВ «ФК«Профіт Капітал» звернувся з позовом та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства 20111,55 грн. Суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на суму 9801,38 грн. Як зазначено в п.п. 35, 36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2436,75 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 5 000 (сума витрат)* 9801,38 /20111,55. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1308 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial