Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення суми пенсії, виплаченої надміру. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач перебуває на обліку в ГУПФУ в Запорізькій області та з 26.03.2020 та отримувала пенсію по інвалідності 3 групи, що настала внаслідок загального захворювання, призначена відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами пенсійної справи відповідача та згідно довідки МСЕК, інвалідність відповідачу була встановлена по 31.03.2021. На вимогу розпорядження КМУ від 23 березня 2020 року № 338 (зі змінами), постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2", на підставі пункту 14-6 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-VІ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", листів Пенсійного фонду України, які надходили до управління, дія карантину на території України постійно подовжувалась, згідно чого виплата пенсії по інвалідності відповідачу на термін дії карантину без виписок з акту огляду МСЕК також подовжувалась, починаючи з 01.04.2021р. Згідно листа Комунальної установи "Обласного центру медико-соціальної експертизи" Запорізької обласної ради, який надійшов до управління в січні 2022р., стало відомо, що відповідач з 01.04.2021 не була визнана інвалідом. За час отримання пенсії за який відповідач не була визнана інвалідом, а саме з 01.04.2021 по 31.01.2022 утворилась переплата пенсії в сумі 22000,00 грн. На час отримання інформації, щодо зняття групи інвалідності з відповідача пенсію по інвалідності за період з 01.04.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 22000,00 грн. було перераховано на особистий рахунок пенсіонерки до відділення ЗРУ АТ "Приватбанк". 24.01.2022 р. було здійснено запит до ЗРУ АТ "Приватбанк", щодо повернення пенсійних коштів. Проте 26.01.2022р. на рахунок управління було здійснене повернення коштів банком в сумі 188,56 грн., а саме в межах наявного залишку на рахунку одержувача (лист банку № 20.1.0.0.0/7-220124/37463 від 26.01.2022р.). Таким чином на теперішній час залишок переплати по пенсійній справі відповідача становить 21811,44 грн. Для вирішення питання, щодо утримання залишку виявленої переплати відповідачу було направлено повідомлення, пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок управління. На теперішній час відповідач до управління не зверталась, зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили. Оскільки до теперішнього часу сума переплати пенсії не повернута, позивач в судовому порядку просить стягнути її з відповідача разом із понесеним ним судовим збором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала, відзив на позовну заяву не надала. Згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач перебувала на обліку в ГУПФУ в Запорізькій області та з 26.03.2020 отримувала пенсію по інвалідності 3 групи, що настала внаслідок загального захворювання, що була призначена відповідно до вимог \~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами пенсійної справи відповідача та згідно довідки МСЕК, інвалідність відповідачу була встановлена по 31.03.2021. Згідно листа Комунальної установи "Обласного центру медико-соціальної експертизи" Запорізької обласної ради, який надійшов до управління в січні 2022р., стало відомо, що відповідач з 01.04.2021 не була визнана інвалідом. З листа Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради №231 від 25.04.2023 вбачається, що згідно акту огляду МСЕК №362 від 26.03.2020р. [PERSON] ( [INFO] ) встановлено ІІІ групу інвалідності, від загального захворювання, на строк до 01.04.2021р.; час настання інвалідності - 26.03.2020 р. Згідно акту огляду МСЕК №271 від 11.03.2021р. гр. [PERSON] група інвалідності не встановлена. Згідно акту огляду МСЕК №765 від 22.07.2021р. гр. [PERSON] група інвалідності не встановлена. Згідно акту огляду МСЕК №333 від 10.04.2023р. гр. [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності, від загального захворювання, на строк до 01.05.2024р.; час настання інвалідності 10.04.2023р. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо повернення безпідставно набутої пенсії внаслідок недобросовісності з боку набувача. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Такий правовий висновок щодо застосування статті 1215 ЦК України викладений в постановах Верховного Суду України, зокрема, в: Постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13; Постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2018 року у справі № 174/404/16-ц, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц.Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Як було встановлено судом згідно акту огляду МСЕК №271 від 11.03.2021р. та акту огляду МСЕК №765 від 22.07.2021р. відповідачу [PERSON] група інвалідності не встановлена. Таким чином, з 01.04.2021 по 31.01.2022 відповідачкою було безпідставно отримано пенсію по інвалідності, як інвалідом ІІІ групи в розмірі 22000,00 грн. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення, затвердженого\~Постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003\~(у редакції\~постанови правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25.11.2014), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за №374/7695 від 15.05.2003. Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, повернення надміру сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було повідомлено позивача про те, що інвалідність їй не була встановлена. В добровільному порядку відповідач переплачену суму пенсії позивачу не повернула. Проте 26.01.2022р. на рахунок управління було здійснене повернення коштів банком в сумі 188,56 грн., а саме в межах наявного задишку на рахунку одержувача (лист банку № 20.1.0.0.0/7-220124/37463 від 26.01.2022р.). Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУПФУ в Запорізькій області є обґрунтованими та мотивованими, документально підтвердженими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ГУПФУ в Запорізькій області задоволені у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню повна сума судового збору, сплачена позивачем при зверненні до суду, в розмірі 1984,80 грн. (відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позов поданий через систему «Електронний суд», із застосуванням коефіціенту 0,8»).

Outcome: approved