Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.10.2016 р. у розмірі 54322,81 грн. та судові витрати у розмірі 2481 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 12.10.2016 року, згідно якої отримав кредит, який в подальшому було збільшено до 50000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 11.12.2022 року становить 54322, 81 грн. Позивач вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою у якій просить здійснювати розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повторно в судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.10.2016 року відповідачем було подано анкету-заяву до АТ КБ «Приватбанк» про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Із заяви вбачається, що [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений і згодний з умовами надання банківських послуг, а також з пам`яткою клієнта, умовами, правилами надання банківських послуг та тарифами, які разом із заявою складають договір про надання банківських послуг (а.с. 23). Відповідно до укладеного договору від 15.10.2016 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 700, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було поступово збільшено до 50000,00 грн., що підтверджується копією довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.21). Позивач свої обов`язки виконав, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг, власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів, в межах платіжного ліміту з метою виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.69 договору є короткостроковим кредитом, який надається банком клієнтку разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3, п. 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. [PERSON] умови кредитного договору не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 11.12.2022 р. становить 54322,81 грн., що складається із: -заборгованість за тілом кредиту 45979,08 грн.; -заборгованість за простроченими відсотками\~8343,73 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується розрахунками заборгованості за договором №б/н від 12.10.2016 р. за період 08.11.2016 по 11.12.2022 р., з якої вбачається рух коштів по рахунку та якою підтверджується факт користування карткою та кредитними коштами (а.с.6-20). Жодних доказів, які б спростували наявність заборгованості матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України суд вважає, що наявність заборгованості по кредиту у зазначеній сумі, підтверджено належними доказами та приходить до висновку про наявність підстав для її стягнення з відповідача. Відповідно до ст. ст. 526, 257,530, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 599 ЦК України,\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України, встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач порушив свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 11.12.2022 року становить 54322,81 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 45979,08 грн. та заборгованості за простроченими відсотками\~8343,73 грн. Тому, згідно ст. 611 ЦК України вимоги позивача, про стягнення коштів, підлягають до задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2481 грн. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved