Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

26 квітня 2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 липня 2019 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. З 20 червня 2022 року сторони припинили подружні стосунки через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя втратило почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в поданій заяві просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив не стягувати судовий збір з відповідачки (вх.№2827/23-вх 16.05.2023). Відповідачка також у своїй заяві позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнала, просила справу слухати в її відсутність та залишити їй прізвище " [PERSON] " (вх. № 2829/23-вх 16.05.2023). Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 11 липня 2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 54); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.7). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спорів про поділ майна між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113\~СК України відповідачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідачки судовий збір.

Outcome: approved