Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

у лютому 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2023 року позов [PERSON] задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., зареєстрований в реєстрі № 1946, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості в розмірі 17 351,53 грн. за споживчим кредитним договором № 26202000014790 від 28.09.2018 року. 04.05.2023 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Кожем?яченко В.В. про стягнення витрат на правову допомогу 15 000 грн. Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем до позовної заяви додано наступні докази: - копію договору про надання правової/правничої допомоги № 91/23 від 04.01.2023 року, укладений між адвокатом Кожем?яченко В.В. та [PERSON]. (а.с. 9-13); - копію ордеру від 16.02.2023 року (а.с. 15); - опис наданих послуг (а.с. 14). Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач до суду не звертався. Відтак у суду відсутні підстави для висновку про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового підлягають задоволенню.

Outcome: approved