Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" звернувся в суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 31.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №E/V 3165 про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 20000 доларів США на строк до 31.08.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних. В забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, що випливають з кредитного договору №E/V 3165 від 31.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] та [PERSON] 31.08.2007 року було укладено договір поруки. Згідно якого, [PERSON] як поручитель зобов`язалися перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов`язань згідно Кредитної угоди № E/V 3165 в повному обсязі. Протягом терміну дії договору відповідачі не виконали своїх зобов`язань перед банком по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, оскільки відповідачі в добровільному порядку борг не сплатили, позивач змушений звернутися до суду. Станом на 17.09.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить - 60 214,34 доларів США, з яких: 15 689,37 доларів США - заборгованість за кредитом; 18 954,42 долари США. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 22 692 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,46 доларів США - штраф (фіксована частина), 2 866,80 доларів США - штраф (процентна складова). 30.01.2018року Яворівським районним судом Львівської області в цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №E/V 3165 про надання банківських послуг від 31.08.2007 року було ухвалено заочне рішення на підставі якого позовні вимоги задоволено. Представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі - 60 214 доларів США 34 центи, що за курсом 21.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 року складало 1 313 876 грн 93 коп. та судовий збір в розмірі 19 708 грн 15 коп. Стягнути солідарно з [PERSON] , ІПН [NUMBER] та [PERSON] , ІПН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі - 60 214 ( шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) доларів США 34 центи, що за курсом 21.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 року складає 1 313 876 (один міліон триста тринадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 93 коп та стягнуто з [PERSON] , ІПН [NUMBER] та [PERSON] , ІПН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 19 708 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім) грн 15 коп. 04.11.2021року [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року в цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 30.01.2018року Яворівським районним судом Львівської області було ухвалено заочне рішення в цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого позовні вимоги задоволено. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2021року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року в цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.04.2022року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року, задоволено. Скасовано заочне рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року у справі № 460/5127/15-ц, яким задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 60214( шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) доларів США 34 центи, що за курсом 21.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 року складає 1 313 876 (один мільйон триста тринадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 19 708 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім) грн. 15 коп. Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Представник позивача скерував на адресу суду письмові пояснення, в яких просить позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. В подальшому представник позивача скерував на адресу суду заяву, в якій відмовляється від позовних вимог в частині стягнення заборгованостиі з [PERSON] . В решті позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.03.2023 року заяву представника позивача - задоволено, прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованостиі з [PERSON] . Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" в частині стягнення заборгованостиі з [PERSON] - закрито. Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представник скерувала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності сторони відповідача та скерував відзив. В обгрунтування відзиву покликається на те, що 31.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Е/V 3165 про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 20000 доларів США на термін до 31.08.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних. У забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, що випливають з кредитного договору №Е/V 3165 від 31.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] і [PERSON] 31.08.2007 року було укладено договір поруки. Згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов`язань згідно Кредитної угоди № Е/V 3165 в повному обсязі. У п.6 Договору поруки зазначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і припиняється з виконанням своїх зобов`язань в повному обсязі. Відповідно до п.1 Договору поруки від 31.08.2007 поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов`язань згідно Кредитної угоди № Е/V 3165 в повному обсязі. У Договорі поруки від 31.08.2007, не вказано строку, коли порука припиняється. Відповідно до п.1.2 Кредитної угоди № Е/V 3165 загальна сума кредиту в рамках кредитної Угоди: 20 000 USD. Згідно з п. 1.3 Кредитної угоди № Е/V 3165 термін повернення кредиту й окремих частин Траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід`ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 31.08.2012 року. За змістом п.1.2, 1.3 Договору про видачу траншу №Е/V 3165 сума траншу кредиту: 20 000 USD. Терміни повернення траншу кредиту відсотків визначаються відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток № 1 до даного договору). У Додатку № 1 до Договору про видачу траншу № Е/V 3165 від 31.08.2007 року визначено, що останній платіж для погашення кредиту, відсотків і винагороди сплачується до 15.08.2012 року. Тобто у Кредитній угоді чітко встановлено строк виконання основного зобов`язання, а саме 31.08.2012 року. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Якщо у договорі поруки вказано, що порука припиняється лише у разі належного виконання кредитного договору, то ця умова договорів поруки не встановлює у розумінні статті 251 ЦК України строк, зі спливом якого порука припиняється. Оскільки у кредитному договорі визначено строк виконання основного зобов`язання, то з огляду на це необхідно застосовувати припис ч. 4 статті 559 ЦК України про припинення поруки у разі, якщо у договорі не встановлений строк її дії і якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Після спливу строку виконання основного зобов`язання у позивача виникло право протягом наступних шести місяців пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника. І після спливу цих шести місяців порука припинилась. Таким чином, строк виконання основного зобов`язання визначено 31.08.2012 року, позивач своїм правом протягом шести місяців після настання цього строку (тобто до 28.02.2013 року) на пред`явлення вимоги до поручителя не скористався, а тому порука припинилась. За змістом п. 4 Договору поруки поручитель зобов`язується в строк 30-ти днів з моменту отримання письмової вимоги банку погасити заборгованість боржника згідно кредитної угоди № Е/V 3165 від 31.08.2007 року. 20.09.2015 року на адреси відповідачів ПАТ «Приватбанк» скерував повідомлення з вимогами про погашення заборгованості за кредитною угодою № Е/V 3165. Проте, вказана вимога пред`явлена поза межами строку, встановленого ч.4 ст.59 ЦК України, лише 20.09.2015 року. Позовна заява зареєстрована в системі документообігу суду 30.12.2015 року, у зв`язку з пропуском строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, позивач не може просити про захист у судовому порядку його права на виконання основного зобов`язання поручителем. Таким чином, з урахування ч.4ст.559 ЦК України, та правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 17.04.2018 (№ рішення 73896808) у справі №545/1014/15-ц (14-54цс18), Верховного Суду України у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-6цс14, термін виконання основного зобов`язання чітко визначений - 31.08.2012 року, а тому з цього часу позивач міг упродовж шести місяців пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання про повернення кредиту. Оскільки позивач своїм правом не скористався, то порука [PERSON] припинилась. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом строку встановленого умовами договору поруки. Таким чином, аналізуючи ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-6цс14-1 від 17.09.2014, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №910/2774/17 від 22.03.2018 року. Позивач з позовом до [PERSON] , як поручителя, в межах 6 місяців з дня настання строку на виконання основного зобов`язання не звертався. Просить відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у позові про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного. Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 31.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Е/V 3165 про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі - 20 000 доларів США на термін до 31.08.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних. В забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, що випливають з кредитного договору №E/V 3165 від 31.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] та [PERSON] 31.08.2007 року було укладено договір поруки. Згідно якого, [PERSON] як поручитель зобов`язалися перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов`язань згідно Кредитної угоди № E/V 3165 в повному обсязі. Протягом терміну дії договору відповідачі не виконали своїх зобов`язань перед банком по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, оскільки відповідачі в добровільному порядку борг не сплатили, позивач змушений звернутися до суду. Станом на 17.09.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить - 60 214,34 доларів США, з яких: 15 689,37 доларів США - заборгованість за кредитом; 18 954,42 долари США. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 22 692 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,46 доларів США - штраф (фіксована частина), 2 866,80 доларів США - штраф (процентна складова). 30.01.2018року Яворівським районним судом Львівської області в цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №E/V 3165 про надання банківських послуг від 31.08.2007 року було ухвалено заочне рішення на підставі якого позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , ІПН [NUMBER] та [PERSON] , ІПН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі - 60 214 ( шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) доларів США 34 центи, що за курсом 21.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 року складає 1 313 876 (один міліон триста тринадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 93 коп та стягнуто з [PERSON] , ІПН [NUMBER] та [PERSON] , ІПН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 19 708 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім) грн 15 коп. 04.11.2021року [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року по цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 30.01.2018року Яворівським районним судом Львівської області було ухвалено заочне рішення в цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого позовні вимоги задоволено. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2021року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року по цивільній справі 460/5127/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і призначено судове засідання на 29.12.2021 року на 09год 30хв. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.04.2022року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року, задоволено. Скасовано заочне рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.01.2018 року у справі № 460/5127/15-ц, яким задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 60214( шістдесят тисяч двісті чотирнадцять) доларів США 34 центи, що за курсом 21.82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.09.2015 року складає 1 313 876 (один мільйон триста тринадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 19 708 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім) грн. 15 коп. Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.03.2023 року заяву представника позивача - задоволено, прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованостиі з [PERSON] . Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" в частині стягнення заборгованостиі з [PERSON] - закрито. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов"язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитором боржника. Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов"язання частково або у повному обсязі. Таким чином, обсяг зобов"язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов"язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга ст.554 ЦК України). За змістом частини четвертої ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі № 545/1014/15-ц звертає увагу на те, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Умова договору поруки про те, що порука припиняється лише у разі належного виконання кредитного договору, не встановлює у розумінні статті 251 ЦК України строк, зі спливом якого порука припиняється. Оскільки у кредитному договорі визначено строк виконання основного зобов`язання, то з огляду на це необхідно застосовувати припис частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки у разі, якщо у договорі не встановлений строк її дії і якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Після спливу строку виконання основного зобов`язання у позивача виникло право протягом наступних шести місяців пред`явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов`язання боржника. І після спливу цих шести місяців порука припинилася (пункти 44-54 Постанови). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 604/156/14-ц було встановлено, що у пункті 4.1 договору поруки сторони передбачили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Вирішуючи спір Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 року у справі № 641/9926/15-ц вказала, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). «Відповідно до ч.1 ст.251та ч.1 ст.252 ЦК Українистроком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термінпевний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252). Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. В судовому засіданні встановлено, що зі змісту договору поруки вбачається, що строк припинення поруки не встановлено, тому згідно з вимогами вказаних вище норм матеріального права, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, настання строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в Постанові від 17.09.2014 року № 6-170цс13: «Не пред"явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. Такі вимоги предявлені не були, і не предявлені на час розгляду справи. У Кредитному договорі від 31.08.2007 року, укладеному між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] визначено, що кредитні кошти надаються на термін до 31.08.2012. Пунктом 6 Договору поруки від 31.08.2007 року було визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і припиняється з виконанням своїх зобов`язань в повному обсязі. Зважаючи на те, що в Договорі поруки від 31.08.2007, не вказано строку, коли порука припиняється, то 6-місячний строк звернення з вимогою до поручителя починає відлік з моменту закінчення строку виконання основного зобов`язання, а саме з 31.08.2012 року. Позивач своїм правом протягом шести місяців після настання цього строку (тобто до 28.02.2013 року) на пред`явлення вимоги до поручителя не скористався, а тому порука припинилась. З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід залишити без задоволення. У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed