Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що 17 листопада 1990 року відділом ЗАГС с. Баштечки Жашківського р-н. Черкаської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У період шлюбу в колишнього подружжя народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . В 2010 році в судовому порядку шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що 18.04.2012 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11. У період перебування у шлюбі [PERSON] виконкомом Баштечківської сільської Ради народних депутатів було виділено земельну ділянку площею 2900 кв. м. за рахунок земель в селі Баштечки для будівництва індивідуального житлового будинку, що підтверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику. У 1993 році на виділеній земельній ділянці подружжям спільними фінансами та зусиллями було побудовано будинок [ADDRESS] Баштечки Уманського р- н., Черкаської обл.. Позивач була зайнята не тільки веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми, а й мала самостійний заробіток, що підтверджується відомостями з трудових книжок АТ -VIII № [NUMBER] та [NUMBER] . 28.07.2008 р. на підставі рішення Баштечківської сільської ради від 24.03.2008 за №16-6 [PERSON] було набуто право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га на території по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також на земельну ділянку площею 0.0634 га на території [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. Після розірвання шлюбу колишнє подружжя домовилось, що домоволодіння [ADDRESS] залишається позивачу та дітям, натомість, дружина зобов`язувалась не стягувати з [PERSON] аліменти на утримання на той час неповнолітнього сина [PERSON] , 2001 р.н. Так, в період з 2010 року по літо 2022 року сторони дотримувались вище зазначених домовленостей. [PERSON] переїхав жити у батьківський будинок [ADDRESS] , а заявник із сином лишились проживати в спірному будинку [ADDRESS] , де й проживають наразі. Факт реєстрації та фактичного місця проживання позивача з сином в будинку [ADDRESS] підтверджується довідками за № 737 та №738 від 01.12.2022, виданими Виконавчим комітетом Баштечківської сільської ради, а також Актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/ фактичного місця проживання № 753 від 19.12.2022. Увесь цей період позивач самостійно утримувала та виховувала сина [PERSON] , 2001 р.н., дотримуючись усних домовленостей з відповідачем, а також самостійно доглядала за спірним домоволодінням, забезпечувала збереження житла та підтримувала його в належному стані, зокрема замінила три вікна на пластикові, провела водопостачання в житловий будинок [ADDRESS] , замінила паркан, оплачувала комунальні платежі, земельні податки, укомплектовувала житловий будинок побутовою технікою, тощо. У той час відповідач будь-якої зацікавленості ані до сина, ані до домоволодіння [ADDRESS] не виявляв. Однак, улітку 2022 року відбулася подія, яка свідчить про порушення [PERSON] домовленостей, та як наслідок виникнення спору між колишнім подружжям. Коли позивач із сином були відсутні за адресою місця проживання, [PERSON] зірвав замикаючий пристрій та увійшов у домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] також стало відомо, що 05.12.2022 [PERSON] було зареєстровано за собою право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією, сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», номер витягу 5003562016539 від 16.12.2022. Разом із цим, відповідач став повідомляти дітям та спільним знайомим, що спірний будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами виключно його та він, як власник, може на власний розсуд розпоряджатися майном, а також став погрожувати заявнику, що здійснить продаж спірного будинку [ADDRESS] , і позбавить її та сина навіть права користування житлом. 27.12.2022 відповідач в телефонній розмові повідомив доньці [PERSON] , що зняв з місця реєстрації позивача та сина. За таких обставин позивач вважає, що між нею та відповідачем виник спір з приводу майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю., та права позивача на майно є порушеними, у зв`язку із чим підлягають судовому захисту. У зв`язку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду з позовом та просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (прибудова, ганок, літня кухня, гараж, сарай, погріб, вбиральня, хвіртка, ворота, огорожа, криниця), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 7120980800:01:001:0352, розташованої на території [ADDRESS] , стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Жашківського районного суду від 02.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Северин Яна Володимирівна заявила клопотання про зменшення позовних вимог, а саме просила не стягувати з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн. У решті позовних вимог заявлений позов підтримала та просила його задовольнити. У підготовчому засіданні відповідач [PERSON] заявлений позов з урахуванням зменшення позовних вимог визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 1831 грн. 00 коп. за квитанцією № 0.0.2807784609.1. У зв`язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті судовий збір повертається позивачці з державного бюджету у розмірі 50 відсотків судового збору. На підставі ст. 69,70,71 СК України, 22 КпШС України та

Outcome: approved