Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за ставкою 3% річних та інфляційних втрат за період з 20.09.2018 по 20.02.2023 у розмірі 64897,60 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2013 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-23550-130613 за яким останній отримав кредит на споживчі цілі у сумі 50000 грн. на строк починаючи з 13.06.2013 по 11.06.2016 зі сплатою 48,00% річних за користування кредитними коштами. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно. Кредит був наданий, однак відповідач зобов`язання не виконав належним чином, тому Банк звернувся до суду із позовом для стягнення заборгованості, яка становила 89193,45 грн. У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17.08.2018 року по справі №706/42/18 було стягнуто з боржника на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 89193,45 грн. 23.06.2020 були проведені електроні торги по лоту №GL4N016219, до складу якого входило право вимоги за кредитним договором №003-23550-130613 від 13.06.2013, укладеними між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] . За результатами проведення електронних торгів по лоту № GL4N016219 було оголошено переможцем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». Тож, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є правонаступником АТ «Дельта Банк» за кредитним договором №003-23550-130613 від 13.06.2013, укладеного між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2021 було замінено сторону АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по справі №706/42/18 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вище згаданого рішення від 17.08.2018. Зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов`язань встановлених рішенням суду від 17.08.2018 по справі №706/42/18, позивач просить позов задовольнити з підстав, передбачених ст.625 ЦК України. Ухвалою суду від 27.03.2023 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено, що заочним рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17.08.2018 року по справі №706/42/18, яке набрало законної сили 18.09.2018, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 89193,45 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору №2276/К про відступлення прав вимоги від 06.07.2020, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» (Банк) та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор), до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №003-23550-130613 від 13.06.2013 року, сума відступленої грошової вимоги складає 89193,45 грн. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 16.02.2021 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у виконавчому листі Христинівського районного суду Черкаської області по цивільній справі № 706/4218 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-23550-130613 від 13.06.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 89193,45 грн. Суду не надано належних та допустимих доказів виконання заочного рішення від 17.08.2018 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Частиною 2 ст.11ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Положеннями ст.611ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» має право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем [PERSON] грошового зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 20.09.2018 року по 20.02.2023 року вбачається, що три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 89193 грн. 45 коп. становить - 11832 грн. 18 коп. та сума інфляційних втрат становить - 53065 грн. 42 коп. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у редакції Закону України № 2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022 року, встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Так, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за ставкою 3% річних та інфляційних втрат за період з 20.09.2018 року по 20.02.2023 року у сумі 64897,60 грн. Втім, Законом України № 2120-ІХ внесені зміни до Цивільного кодексу України та встановлено заборону на застосування статті 625 ЦК України до відносин позики (кредиту) на період воєнного стану. Воєнний стан в України оголошено Указом Президента 24.02.2022 року. Суд зазначає, що хоча Закон України № 2120-ІХ набрав чинності 17.03.2022 року, проте в ньому передбачено зупинення дії статті 625 ЦК України на весь період дії воєнного стану. Крім того, у взаємозв`язку зі статтею 58 Конституції України, такий Закон слід розглядати як тимчасове скасування відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а отже цей Закон має зворотну дію в часі. Таким чином, три проценти річних та втрати від інфляції за порушення виконання грошового зобов`язання у цій справі підлягають нарахуванню лише до 24.02.2022 року. З врахування вищевикладеного,судом було здійснено власний арифметичний розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 20.09.2018 року по 23.02.2022 року включно, що становить: три проценти річних від простроченої суми заборгованості - 9 178,37грн. та сума інфляційних втрат - 25 496,13грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 434грн.06коп. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, додаткову угоду №6 від 01.12.2022 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, акт №1 прийому - передачі наданої правової допомоги від 20.02.2023, згідно якого витрати на правничу допомогу по [PERSON] становлять 2500грн.; платіжна інструкція № 10228 від 23.02.2023 про оплату 25000 грн., з яких 2500 грн. за одну позовну заяву. Оскільки витрати на правничу допомогу підтверджуються наданими до позовної заяви доказами, є співмірними зі складністю справи, а отже підлягають стягненню у повному обсязі.

Outcome: partial