Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У грудні 2022 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей по Індустріальному району. Підставою взяття дітей на облік були звернення їх баби [PERSON] та діда [PERSON] з питань тимчасового влаштування онуків до їх родин, у зв`язку з ухиленням матері дітей від виконання батьківських обов`язків. Пояснили, що мати дітей, [PERSON] , разом з дітьми не мешкає, не займається вихованням та утриманням синів, зловживає алкоголем та веде асоціальний спосіб життя. Під час здійснення роботи із соціального захисту дітей, [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей по Індустріальному району та надала письмові пояснення, в яких зазначила, що повною мірою усвідомлює, що не виконує та не має наміру в подальшому виконувати батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей. На підставі з`ясованого, малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу Служби у справах дітей по Індустріальному району від 17 червня 2022, тимчасово влаштовано в сім`ю діда, [PERSON] , з яким він мешкає за адресою: [ADDRESS] , а малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю баби, [PERSON] , з якою він мешкає за адресою: [ADDRESS] . В подальшому до Служби у справах дітей по Індустріальному району повторно звернулася [PERSON] та надала нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначено, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її синів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, про дату, час і місце судового засідання відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України, причину неявки суду не повідомила, заяв про відкладання розгляду справи від неї до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 13 січня 2023 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про позбавлення батьківських прав до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2023 підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Батько дітей [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15 лютого 2022 (а.с. 9). Відповідно до копії заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2020 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства Пісочинської селищної ради «Центр первинної медичної допомоги № 2 Харківського району» від 28 вересня 2022 № 200, [PERSON] , [INFO] , мешкає з бабою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на обліку в амбулаторії ЗПСМ сел. Пісочин КНП «ЦПМД№2 Харківського району». На прийом до лікаря дитину приводить баба [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до копії характеристики, наданої Комунальним закладом «Пісочинська загальноосвітня школа I-III ступенів Пісочинської селищної ради», [PERSON] , [INFO] , навчається в КЗ «ПЛ Джерело» з першого класу. Баба дитини [PERSON] постійно приймає учать у шкільному та особистому житті людини. Підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Мати дитини - [PERSON] , у вихованні дитини участі не приймає (а.с. 18). Згідно відповіді відділу соціальної роботи по Індустріальному району м. Харкова № 156 від 13.10.2022, малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично залишився без батьківського піклування, проживає разом з дідом [PERSON] у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] створює належні умови для повноцінного розвитку та виховання онука, в ході складання акту оцінки потреб сім`ї, складних життєвих обставин не виявлено (а.с. 16). Як вбачається із заяви, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коляда Ю.С., зареєстрованої в реєстрі № 2544, [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 49). Наказом служби у справах дітей по Індустріальному району № 34 від 17.06.2022 передано на тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка фактично залишилась без батьківського піклування та потрапила у складні життєві обставини, у родину [PERSON] , який разом з дитиною мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей № 255 від 13.12.2022 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, з тих підстав, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, з синами не спілкується та не піклується про стан їх здоров`я, про що додатково свідчить нотаріально посвідчена заява [PERSON] про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved