Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

У провадженні суду знаходилась справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року позов було закрито у зв`язку із відмовою сторони позивача від позову. 25 травня 2023 року представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу у якій просила суд стягнути судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) в розмірі 6\~400,00 грн. Згідно укладеного між [PERSON] та адвокатом Вуж Д.В. Договору про надання правової допомоги №б/н від 18 квітня 2023 року, сторони погодили виплату гонорару (винагороди) за надання АДВОКАТОМ професійної правничої (правової) допомоги у розмірі та строки, погоджені Сторонами окремо в кожному випадку при узгодженні КЛІЄНТОМ надання того чи іншого виду правової допомоги в залежності від обставин справи. Сторони погодили, що в гонорар АДВОКАТА входить відшкодування наступних фактичних витрат АДВОКАТА, пов`язаних з виконанням доручення, а саме: транспортні витрати, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, витрати на мобільний зв`язок, витрати на поштовий зв`язок (п. 4.1 та п. 4.2). Попередньо розміри гонорарів адвокатів за здійснення окремих дій сторонами погоджувалось шляхом стільникового зв`язку, тому надати до суду доказів таких розмов не вбачається можливим. Однак шляхом здійснення оплати послуг адвокатів в повному обсязі [PERSON] підтвердив свою\~згоду на\~саме такий\~розмір гонорару\~адвоката. Звіти про виконання Договору, в якому зазначався б перелік виконаних АДВОКАТОМ за дорученням КЛІЄНТА дій, та акти виконаних робіт (наданих послуг) не складалися, оскільки підписання актів Договором не передбачено (п. 4.5), а за підготовкою звітів про виконання Договору [PERSON] не звертався (п. 4.4). Крім того, представником \~відповідача в тексті заяви про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу викладений детальний опис робіт (наданих послуг), необхідних для надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокатом Вуж Д.В., згідно якого загальна сума, що підлягає сплаті за надання правової допомоги в цивільній справі №521/2895/23, становить суму у розмірі 6\~400,00 грн. На підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідачу, представником було подано копії: Договору про надання правової допомоги б/н, від 18 квітня 2023 року, Прибуткових касових ордерів № 47, від 24 квітня 2023 року, № 59, від 25 травня 2023 року. Представник відповідача зазначав, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, а тому просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~400,00 грн. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, вивчивши матеріали справи №521/2895/23, суд виходить з наступного. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2023 року позов було закрито у зв`язку із відмовою сторони позивача від позову. 25 травня 2023 року представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розрахунок розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу у якій просила суд стягнути судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) в розмірі 6\~400,00 грн. На підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідачу, представником було подано копії: Договору про надання правової допомоги б/н, від 18 квітня 2023 року, Прибуткових касових ордерів № 47, від 24 квітня 2023 року, № 59, від 25 травня 2023 року. Сама заява містить детальний опис робіт (наданих послуг). Із даним розрахунком суд погоджується та вбачає за можливе здійснити відповідні розрахунки, зважаючи на фактично використаний час та понесені судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у даній справі. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Аналіз зазначеної норми права дає підстави зробити висновок, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі відмови позивача від позову передбачає, що витрати відповідача за заявою стягуються з позивача, про це вказано у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №456/456/20 від 12.10.2022 року. Так, у своєму відзиві [PERSON] зазначив, що «сума судових витрат, які відповідач вже поніс, у зв`язку із розглядом справи становить 6\~000 (шість тисяч) гривень, сума подальших витрат залежить від кількості судових засідань у справі та об`єму надання необхідної правової допомоги, що включає в себе, зокрема, складання процесуальних документів у справі». Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. 18 квітня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Вуж Д.В. було укладено Договір про надання правової допомоги №б/н. Згідно п. 4.1 якого сторони погодили виплату гонорару за надання адвокатом професійної правничої допомоги у розмірі та строки, погоджені сторонами окремо в кожному випадку при узгодженні з клієнтом надання того чи іншого виду правової допомоги в залежності від обставин справи. Пунктом 4.2, сторони погодили, що в гонорар адвоката входить відшкодування фактичних витрат адвоката, пов`язаних з виконанням доручення, а саме: транспортні витрати, інші технічні роботи, витрати на мобільний та поштовий зв`язок. Крім того, п. 4.5 сторони погодили, що акти виконаних робіт за цим договором не складаються. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Верховний Суд у Постанові від 09.04.2019 р. у справі №826/2689/15 зазначив, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторони не повинні надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг. В пунктах 35-37 розділу VI Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 р. у справі №7274597/19 колегією суддів зроблено наступні правові висновки: -відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 (Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13) та Положення №148 (Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148) не визначаються порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюється на осіб. Що здійснюють незалежну професійну діяльність; -аналіз спеціального законодавства. Щодо діяльності адвоката. Дає право зробити висновок. Про те що законодавством України не становлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа; -адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в добровільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Згідно зі\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Таким чином, ураховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідна ухвала суду за заявою представника відповідача повинна бути доповнена рішенням стосовно розподілу судових витрат, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved