Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

15.05.2023 заявник через адвоката Прокоф`єва Б.І. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на час відкриття спадщини разом з його матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання спадкодавця разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для можливості реалізації права на спадщину та належного оформлення його спадкових прав. Ухвалою судді від 16.05.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.06.2023. У судове засідання учасники справи не з`явилися, представники заявника та заінтересованої особи подали заяви, в яких просять справу розглядати без їхньої участі; представник заявника просив заяву задовольнити; представник заінтересованої особи просила ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті матері заявника відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на 2/7 частини житлового будинку [ADDRESS] . У шестимісячний строк [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину згідно положень частини третьої статті 1268 ЦК України, як такий, що проживав з нею на день смерті, вів спільне господарство, доглядав за нею, здійснював поховання. Як убачається з відповіді Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 23.05.2023 № 288/01-16, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у редакції від 16.04.2017, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не була абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Актом від 05.05.2023 засвідчено, що на момент смерті [PERSON] , станом на 12.10.2019, проживала разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Доказів, які б спростовували дану обставину, матеріали справи не містять. Таким чином, суд дійшов висновку про доведення заявником факту, який має для нього юридичне значення, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved