Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] .. Після смерті якого залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Після смерті батька на спадкування мають право наступні особи, позивач (син померлого) - [PERSON] , відповідачка (дружина померлого, мати позивача) - [PERSON] , яка також звернувся до нотаріуса за спадщиною та відмовилась на користь позивача. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских Світланою Борисівною листом від 25.02.2023 року було відмовлено в оформлені спадкових прав у зв`язку з неможливістю виправити описку у ідентифікаційному коді померлого [PERSON] , замість вірного « [NUMBER] », зазначено невірно « [NUMBER] » і запропоновано позивачу звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року було витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских Світлани Борисівни ( [ADDRESS] ) належним чином завірену копію спадкової справи відкриту після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Від позивача та його представника адвоката Тищенко С.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі, якою вони позов підтримують у повному обсязі з урахуванням наданих доказів, пояснень. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, під час розгляду справи надала заяву, згідно якої визнала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов повністю. Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна ( [ADDRESS] ) надала заяву, якою просила слухати справу без її участі, надала корпію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи визнання позову відповідачем, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] померлий [PERSON] є батьком [PERSON] . Після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу приватним нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світланою Борисівною. Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщина складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] , спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь позивача її заява міститься в матеріалах спадкової справи. Згідно листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских Світланою Борисівною листом від 25.02.2023 року позивачу було відмовлено в оформлені спадкових прав у зв`язку з неможливістю виправити описку у ідентифікаційному коді померлого [PERSON] , замість вірного « [NUMBER] », зазначено невірно « [NUMBER] » і запропоновано позивачу звернутись до суду. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 367 ЦК України частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до статі 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ч. 1 статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 350/1850/17, факт того, що особа за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті матері, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Згідно постанови Верховного Суду від 22 вересня 2021 року №227/3750/19, оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved