Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач АТ\~КБ «ПриватБанк»\~в особі\~представника звернувся\~до суду\~з цим\~позовом до [PERSON] ,\~ в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.11.2016 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 40000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконав і не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і станом на 10.07.2019 має заборгованість у сумі 79337,19 грн. Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 02.11.2016 в розмірі 79337,19 грн., яка складається з: 30188,71 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18111,03 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 26483,30 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 300,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3754,15 грн. штраф (процентна складова), а також судовий збір у сумі 1\~921,00 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.10.2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2016 в сумі 79337 /сімдесят дев`ять тисяч триста тридцять сім/ грн. 19 коп., яка складається з наступного: 30188,71 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18111,03 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 26483,30 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 300,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3754,15 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн. 00 коп. 15.07.2021 до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення від 15.10.2019 року по справі № 219/8565/19 у якій відповідач вказує, що заочне рішення підлягає перегляду через те, що він не отримував повісток та був позбавлений можливості надати докази які мають значення для прийняття рішення, просив суд скасувати вказане заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку (а.с.68-69). \~Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2021 року заяву відповідача [PERSON] задоволено. Скасовано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2021 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до судового розгляду в загальному позовному провадженні. У судове\~засідання представник\~позивача ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~не з`явився, про час т а місце розгляду справи повідомлений належним чином. 11.01.2022 року на адресу Артемівського міськрайонного суду надійшла заява про долучення доказів до матеріалів цивільної справи: виписки за договором станом на 17.12.2021, довідки про видані картки, довідку про встановлені ліміти. Позивач подав суду відзив на заяву про перегляд заочного рішення, у якому просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового заояного рішення (арк.с.93-96). \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] \~та представник\~відповідача [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомленими\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~від представника\~відповідача надійшла\~заява про\~розгляд справи\~у їх\~відсутність. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 16.12.2021 зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» надати у наступне судове засідання оригінали анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк від 02.11.2016 та повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] про зміну суттєвих умов договору, відсоткової ставки за кредитом та обслуговування кредитної картки, а також повний розрахунок заборгованості. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом встановлено, що 02.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] дійсно був укладений договір № б/н, відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з вказаною анкетою-заявою, відповідач вказав, що згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг; він ознайомлений та згоден з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила надання банківських послуг розміщені на сайті банку. Заявник зобов`язується виконувати вимоги умов і правил надання банківських послуг (а.с.9). Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «Приватбанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства «Приватбанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Як встановлено судом, [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 02.11.2016 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 40000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зобов`язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобов`язання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. В матеріалах справи відсутня заява відповідача, якою б він інформував банк про припинення дії договору, заперечень стосовно вимог позивача відповідач на час розгляду справи не надав. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач звертався до позивача щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань. З пояснень представника позивача, анкета -заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк від 02.11.2016 підписана Клієнтом в електронному виді. На бумажному носії не оформлювалась (арк.с.168-169). В свою чергу, відповідачем не надано доказів звернення до позивача з приводу визнання недійсним договору кредитування чи доказів не підписання (приєднання) до Умов договору. \~ \~ \~ \~ При ухваленні рішення суд виходить з такого. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. До кредитного договору, яким за ствердженням банку, є анкета-заява, банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 10.07.2019 має заборгованість у сумі 79337,19 грн., яка складається з: 30188,71 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18111,03 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 26483,30 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 300,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3754,15 грн. штраф (процентна складова). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 02.11.2016 процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 02.11.2016, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. \~Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд вважає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, яка відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження №6-144цс14). Відповідно до частини 4 ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою ст.11 Закону України № 1023\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, суд враховує те, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 02.11.2016 у вигляді Заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Також відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 02.11.2016 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно вимог\~ЦПК України\~учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків. За змістом частин другої, третьої\~статті 89 ЦПК України\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів. Згідно довідки позивача картку [NUMBER] відкрито 28.04.2016 з терміном дії до квітня 2020. За даною карткою змінено кредитний ліміт 02.11.2016, тобто з дати укладення договору. Згідно виписки за договором відповідач здійснював поповнення своєї картки, переказував кошти через додаток Приват-24, здійснював поповнення мобільного телефону тощо. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписці по договору відповідача перед позивачем заборгованість за тілом кредиту складає 30188,71 грн, а також заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 18111,03 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2016 року, а саме - заборгованість за тілом кредиту в сумі 30\~188,71 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 18 111,03 грн., що в загальній сумі становить 48 299,74 грн. \~Щодо нарахування пені та штрафу, передбачених цим договором, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Бахмут Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. \~ \~ \~ \~ Згідно паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.08.2010 року (а.с.26-27). Встановлено, що у розрахунку заборгованості в графі «сума комісії та пені», «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)», «нараховано пені за прострочене зобов`язання накопичувальним підсумком на звітню дату» зазначено розмір заборгованості, яка, зважаючи на спосіб нарахування, відображений у розрахунку, є пенею. Відтак пеня в розмірі 26\~483,30 грн. і 300 грн. та штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами.\~ Антитерористична операція в Україні тривала до 30.04.2018 року. \~ \~ Позивач починає нараховувати пеню з 31.01.2019 року з загальної заборгованості 53363,45 грн., вочевидь з суми боргу, яка утворилася в період дії мораторію З урахуванням зазначеного, нарахування банком пені, штрафних санкцій є безпідставним, а тому суд доходить висновку про відмову в стягненні пені та штрафних санкцій. В цій частині позов задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1169,49 грн. (48299,74*1921,00/79337,19). \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: partial