Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, яку обґрунтовано тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] , які проживали в м. Горлівка Донецької області та перебували на обліку як пенсіонери в ГУ ПФУ в Донецькій області. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла недоотримана за життя пенсія. 06 грудня 2022 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на недоотриману пенсію спадкодавця в сумі 506 427,86 грн. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла недоотримана за життя пенсія. 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на недоотриману пенсію спадкодавця в сумі 72 808,87 грн. 12 жовтня 2021 року [PERSON] подала до ГУ ПФУ в м. Києві заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] 13 грудня 2022 року [PERSON] подала до ГУ ПФУ в м. Києві заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] . Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 20 березня 2023 року було повідомлено, що недоотримана пенсія померлої [PERSON] розрахована згідно з ст.46 Закону №1058 за період з 11 жовтня 2018 року по 31 січня 2021 року та складає 66 030,64 грн., недоотримана пенсія померлого [PERSON] розрахована згідно з ст.46 Закону №1058 за період з 12 грудня 2019 року по 31 липня 2021 року та складає 319 221,12 грн. Недоотримана пенсія померлого [PERSON] та померлої [PERSON] облікована ГУ ПФУ в Донецькій області та включена до переліку отримувачів станом на 01 січня 2023 року. Виплата коштів буде проводитись в межах бюджетних призначень, затверджених бюджетом ПФУ на 2023 рік відповідно до Порядку №1165. Позивач вважає дії відповідача незаконними. Позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь недоотриману пенсію після [PERSON] у розмірі 506 427,86 грн. та недоотриману пенсію після [PERSON] в розмірі 72 808,87 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] , та представник позивача - адвокат Степ`юк Ю.С., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №0028040 від 06 квітня 2023 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 12 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач не погоджується з доводами позивача. За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янську та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії [PERSON] проведена по 29 лютого 2016 року. З 01 березня 2016 року виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01 серпня 2021 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 29 липня 2021 року. Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону №1058 та у листопаді 2021 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 506 427,86 грн. За даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» 13 грудня 2022 року із заявою №13354 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулася [PERSON] . За результатами розгляду наданих документів проведено нарахування недоотриманої пенсії померлого [PERSON] в розмірі 319 221,12 грн. за період з 12 грудня 2019 року по 31 липня 2021 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058. За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янську та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії [PERSON] проведена по 31 березня 2016 року. З 01 квітня 2016 року виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01 лютого 2021 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 27 січня 2021 року. Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону №46 та у липні 2021 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 72 808,87 грн. За даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» 12 жовтня 2021 року із заявою №10966 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулася [PERSON] . За результатами розгляду наданих документів проведено нарахування недоотриманої пенсії померлої [PERSON] в розмірі 66 030,64 грн. за період з 11 жовтня 2018 року по 31 січня 2021 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058. Механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам органами ПФУ визначений «Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженим постановою КМУ від 10 листопада 2021 року №1165. Нараховані Головним управлінням суми недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонерів [PERSON] та [PERSON] включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2024 року. Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету ПФУ на 2024 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до означеного Порядку. Одночасно Головне управління зазначає, що пенсія [PERSON] за період з 01 березня 2016 року по 11 грудня 2019 року та [PERSON] за період з 01 квітня 2016 року по 10 жовтня 2018 року за життя не нараховувалась. Щодо порушення правил територіальної підсудності розгляду справи відповідач зазначає наступне. У позові [PERSON] просить стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області недоотримані за життя пенсійні виплати з дня припинення нарахувань [PERSON] в сумі 506 427,86 грн. та [PERSON] в сумі 72 808,87 грн. Відповідно до покладених завдань і функцій ПФУ є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками ціх відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. [PERSON] заявила вимоги, які є по суті вимогами про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії по нарахуванню і виплаті суми пенсії що належала спадкодавцям [PERSON] за період з 01 березня 2016 року по 11 грудня 2019 року та [PERSON] за період з 01 квітня 2016 року по 10 жовтня 2018 року. Враховуючи те, що між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу не нарахування та не виплати пенсії померлим [PERSON] за період з 01 березня 2016 року по 11 грудня 2019 року та [PERSON] за період з 01 квітня 2016 року по 10 жовтня 2018 року. Спір стосовно не нарахованої та недоотриманої суми пенсії померлого спадкодавця є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Відповідач просив відмовти в задоволенні позову та закрити провадження по справі. Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що в своєму позові просила саме стягнути з відповідача на свою користь недоотриману пенсію після [PERSON] та [PERSON] , що входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а не визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії по нарахуванню та виплаті пенсії, як зазначає відповідач. Зазначає, що позовні вимоги в їх справжній редакції відповідачем не досліджувались та оцінки їм не надавались. Просить відхили аргументи відповідача, викладені у відзиві та задовольнити позов у повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2021 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2021 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А. видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: недотриманої пенсії в сумі 72 808,87 грн., що не була одержана спадкодавцем за життя, та належала їй згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Донецькій області №0500-1505-8/37030 від 15 липня 2021 року. 06 грудня 2022 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А. видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: недотриманої пенсії в сумі 506 427,86 грн., що не була одержана спадкодавцем за життя, та належала йому згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Донецькій області №0500-1505-8/108383 від 22 листопада 2021 року. Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 березня 2023 року за №0500-0202-8/22581, 13 грудня 2022 року [PERSON] надала до ГУ ПФУ в м. Києві заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до ст.52 Закону №1058. Недоотримана пенсія померлого [PERSON] розрахована згідно з ст.46 Закону №1058 за період з 12 грудня 2019 року по 31 липня 2021 року та складає 319 221,12 грн. 12 жовтня 2021 року [PERSON] надала до ГУ ПФУ в м. Києві заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до ст.52 Закону №1058. Недоотримана пенсія померлої [PERSON] розрахована згідно з ст.46 Закону №1058 за період з 11 жовтня 2018 року по 31 січня 2021 року та складає 66 030,64 грн. Недоотримана пенсія померлого [PERSON] та померлої [PERSON] облікована Головним управлінням та буде виплачена відповідно до вимог «Порядку виплати пенсій ) щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженим постановою КМУ від 10 листопада 2021 року №1165 (далі - Порядок 1165). Відповідно до Порядку 1165 пенсійні виплати за минулий період проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті ПФУ на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Недоотримана пенсія померлого [PERSON] та померлої [PERSON] облікована Головним управлінням та включена до переліку отримувачів станом на 01 січня 2023 року. Виплата коштів буде проводитись в межах бюджетних призначень, затверджених бюджетом ПФУ на 2023 рік, відповідно до означеного Порядку 1165. Відповідачем до відзиву було надано інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо [PERSON] , де станом на 16 березня 2023 року зазначено борг з недоотриманої пенсії померлого в розмірі 319 221,12 грн., та щодо [PERSON] , де станом на 16 березня 2023 року зазначено борг з недоотриманої пенсії померлої в розмірі 66 030,64 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Отже, позивач успадкувала належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Стосовно доводів відповідача щодо застосування ним до виплати суми недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину приписів постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд зазначає, що Порядок №1165 впроваджує додаткові умови виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам за минулий період, які не передбачені ані Конституцією України, ані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є базовими нормативно-правовими актами, приписи яких підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин. Положення Порядку № 1165 жодним чином не перешкоджають стягненню заборгованості з пенсій на користь відповідних отримувачів, зокрема в судовому порядку. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке визначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 вересня 2021 року та становить 72 808,87 грн., та в свідоцтві про право на спадщину за законом від 06 грудня 2022 року та становить 506 427,86 грн. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 вересня 2021 року, видане приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 72 808,87 грн., та свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 грудня 2022 року, видане приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінащук М.А., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 506 427,86 грн., не оспорені та є чинними, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у виплаті пенсії спадкодавців спадкоємцю є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо виплати недоотриманої пенсії в розмірі 72 808,87 грн. після померлої [PERSON] та недоотриманої пенсії в розмірі 506 427,86 грн. після померлого [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Щодо твердження відповідача про розгляд даної справи в порядку адміністративного судочинства суд зазначає наступне. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень". Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій. З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є взаємовідносини у сфері, що складаються у зв`язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист. Особливістю цих відносин є те, що вони пов`язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб`єктів у сфері публічно правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій. Тобто, специфіку публічно правового спору визначають: суб`єктивний склад, підстави виникнення цього спору і тісне пов`язане з цим питання визначення меж повноважень адміністративного суду. Що стосується кола суб`єктів публічно правового спору, то обов`язковим його учасником є суб`єкт публічного управління, який є виразником державних і суспільних інтересів, носієм публічної влади, має особливий правовий статус, тому що наділений владними управлінськими функціями щодо об`єктів управління. Специфіка публічно правового спору обумовлена, також, його підставою: він виникає у випадку порушення суб`єктом публічного управління суб`єктивних публічних прав та інтересів громадянина або організації. Особливістю правовідносин, що розглядаються адміністративними судами, є їх публічно правовий характер, пов`язаний із сферою реалізації публічної влади. Суттєвою ознакою публічно правового спору є участь у справі суб`єкту владних повноважень, який виконує владні управлінські функції відносно інших суб`єктів і його рішення є обов`язковими для виконання. Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17. Відповідно до змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем порушено право позивача на отримання спадкового майна, а саме, недоотриманих спадкодавцем пенсійних виплат. Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовано ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У правовідносинах, пов`язаних із реалізацією права на спадщину, реалізується не публічний, а приватний інтерес. Отже, у даному випадку виник спір про цивільне право (захист права на спадщину); спір має приватно-правовий характер і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1,2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року складає 2684,00 грн. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 4 633,89 грн. (1% від ціни позову, що становить 5 792,36 х 0,8), який сплачений позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення недоотриманої пенсії з відповідача. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4 633,89 грн. за вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved