Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа територіальна громада села Вербиця в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №013778, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №383 від 14.06.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вербицькій сільській раді за №625 від 26.08.1996 та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, площею 1,5782 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ЛВ №068012 від 20.01.2003. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви представник позивача покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивача по материній лінії [PERSON] , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №013778. [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . На день смерті в даному будинку були зареєстровані та спільно проживали: дочка [PERSON] , яка померла [INFO] та онук [PERSON] . У виконкомі Вербицької сільської ради від імені [PERSON] заповіту не посвідчено. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] в шестимісячний термін, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Оскільки [PERSON] проживала із своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,5782 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії I-ЛВ №068012 від 20.01.2003. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №013778, що вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , однак юридично не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . На день смерті [PERSON] в даному будинку був зареєстрований і спільно проживав син [PERSON] . У виконкомі Вербицької сільської ради від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] і в шестимісячний термін, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, тому спадкування відбулося за законом. Натомість, позивач спадщину після смерті своєї матері прийняв за законом, оскільки постійно проживав із нею на час відкриття спадщини та не відмовлявся від неї, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується витягом зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Правовстановлюючі документи на землю втрачено, а тому позивач звернувся із адвокатським запитом у Відділ №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та просив надати довідку про наявність у [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Вербицькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №013778 від 26.08.1996 на [PERSON] . Реєстраційний номер 625. Площа земельної ділянки - 1,37 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.06.1996 №383. Також повідомлено про те, що згідно книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області за гр. [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 068012 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 152. Загальна площа земельних ділянок 1,5782 га. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за гр. [PERSON] у Відділі не зареєстровано. 09.03.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на землю на території Вербицької сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 30.03.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 01.05.2023 о 12 год 00 хв /а.с.26-27/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.05.2023 підготовче провадження в справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17.05.2023/а.с.45-46/. Розгляд справи по суті відбувся 17.05.2023 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у відсутності позивача та його представника. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача. Представник третьої особи територіальної громади села Вербиця в особі Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, також просить розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.05.2023, є дата складення повного тексту судового рішення - 25.05.2023. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.1967, [PERSON] народився [INFO] в с. Вербиця Жидачівського району Львівської області, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.9/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.03.1997 виданого Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, [INFO] у с. Вербиця у віці 76 років померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №12 /а. с.10/. Згідно довідки виданої виконкомом Ходорівської міської ради від 02.03.2023 №111, [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Відсутність заборони на майно в [ADDRESS] перевірено. Заборгованості по податкових та страхових платежах за 2022 рік немає. Разом з нею за цією адресою була прописана та проживала дочка [PERSON] , яка померла [INFO] та онук [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] в шестимісячний термін, вступивши в управлінні та володіння спадковим майном /а.с.11/. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71267497 від 25.01.2023, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а. с.12/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 11.02.1998, 13.03.1974 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у м. Жидачів районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №18. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а. с.13/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2004 виданого Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, 30.07.2004 у с. Вербиця у віці 61 рік померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №20 /а. с.14/. Згідно довідки виданої виконкомом Ходорівської міської ради від 02.03.2023 №110, [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Відсутність заборони на майно в [ADDRESS] перевірено. Заборгованості по податкових та страхових платежах за 2022 рік немає. Разом з нею за цією адресою був прописаний та проживав син [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] в шестимісячний термін, вступивши в управлінні та володіння спадковим майном /а.с.15/. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71267504 від 25.01.2023, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а. с.16/. Згідно довідки Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.02.2023, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Вербицькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.06.1996 №383, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,37 умовних кадастрових гектарів на території Вербицької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №013778 зареєстрований 26.08.1996 за № 625/а. с.17/. Згідно довідки Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.02.2023, у книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХІV сесії ІІІ- го демократичного скликання Вербицької сільської ради народних депутатів від 19.10.2001 №15, на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 068012 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 152. Площа земельної ділянки 1,5782 га /а. с.19/. Відповідно до листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацької А.О. №36/02-31 від 09.03.2023, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.21/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спадкодавиця [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] у виді права на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] у виді права на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] та у виді права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, площею 1,5782 га, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Однак, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] , за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечує; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved