Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, просив суд встановити факт, що має юридичне значення, визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт за умовами якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належало б на день її смерті і на що вона за законом мала право вона заповідала [PERSON] . Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідачка по справі [PERSON] є донькою позивача та онукою померлої [PERSON] , яка є спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки зі спадкодавицею однією сім`єю проживала з часу свого народження з 1997 року, а зареєстрована була із бабусею за однією адресою - [ADDRESS] , - з 20.09.2007 року до часу відкриття спадщини - [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] , площею 0,088 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. На час смерті мати позивача проживала та була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . З 1997 року по день смерті [PERSON] позивач та його родина проживали разом із спадкодавицею, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, що підтверджується спільною реєстрацією дружини позивача - [PERSON] , яка з 20 вересня 1997 року зареєстрована в належному [PERSON] житловому будинку за адресою - [ADDRESS] , а також фактом спільної реєстрації дочки позивача (відповідачки за даним позовом) [PERSON] із бабусею [PERSON] з 20 вересня 2007 року по день її смерті [INFO] . Позивач цей час фактично проживав за адресою [ADDRESS] разом із своєю родиною та мамою, але за даною адресою зареєстрований на час смерті матері не був, а був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті позивач зі своєю сім`єю продовжує проживати в цьому житловому будинку, сплачувати комунальні послуги. Однак, оскільки факт постійного проживання разом із спадкодавицею повинен бути підтверджений рішенням суду, а постановою приватного нотаріуса Карташової Т.М., йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок не надання доказів факту прийняття спадщини, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом. Позивач просить суд встановити факт постійного його проживання однією сім`єю на момент відкриття спадщини разом з матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою : [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану на території [ADDRESS] , площею 0,088 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд залишити позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку, без розгляду, а в частині встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник позивача - адвокат Дем`янова В.Є. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій зазначила,що 31.08.2022 р. було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивач просив суд встановити факт, що має юридичне значення. Крім того, просила суд залишити позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку, без розгляду, а в частині встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій проти задоволення позову не заперечувала, зазначила про факт проживання [PERSON] з померлою [PERSON] , просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа - представник територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без участі третьої особи та ухвалити рішення відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Суд вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутністю сторін та представника третьої особи за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 08.11.2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, підтверджується факт смерті [INFO] [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис №1331. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 17.06.1969 року Ленінським р/б ЗАГС м. Запоріжжя, на підставі актового запису № 771 від 17.06.1969 року, в якому в графі «мати» зазначена « [PERSON] ». За життя [PERSON] залишила заповіт, за умовами якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належало б на день її смерті і на що вона за законом мала право вона заповідала [PERSON] , що підтверджується заповітом, який був складений 21 червня 2002 року та посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за р.№ 56, який не скасований і не змінений. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 01.06.1996 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківській рай.адміністрації м.Запоріжжя, [PERSON] 01.06.1996 р. зареєстрував шлюб з [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.06.1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького р-ну м.Запоріжжя, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , який належав їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 10 квітня 2002 року [PERSON] , державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, р.№ 1 -642, технічного паспорту на зазначений житловий будинок та земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] , площею 0.088 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала померлій на праві приватної власності на землю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 08 липня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Наталівської сільської Ради народних депутатів № 131 від 04 липня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 503. Згідно звіту про оцінку ринкової вартості житлового будинку, який розташований за адресою: - [ADDRESS] від 12.08.2021 р., вартість житлового будинку складає 103884,00 грн. Відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2023 р., позовні вимоги в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянку, були залишені без розгляду, за заявою позивача та його представника. На підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 21.03.2016 №115 вулицю Жовтнева села Лежине Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області було перейменовано на вулицю Козацька. На час смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , що підтверджується довідками Степненської сільської ради Запорізького району Запорізького району Запорізької області №1245 від 27.08.2021 р. та №12 від 10.01.2022 р. Згідно зазначеною довідки, разом із [PERSON] з дня народження по день її смерті [INFO] , проживали [PERSON] (невістка) та [PERSON] (онука). Згідно копії спадкової справи №136/2021 від 09.08.2021 р., заведеної приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. від 28.09.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на власність за заповітом, оскільки спадкомцем не надано доказів фактичного прийняття спадщини, а саме постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення даного факту. Враховуючи, що на час смерті мати позивача була зареєстрована в спірному житловому будинку [ADDRESS] , а позивач зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , [PERSON] не може підтвердити факт їхнього спільного з [PERSON] проживання в позасудовому порядку. Як вбачається з копії паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області від 10.02.2000 г., виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування відбувається за законом або за заповітом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства . Сім`я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Встановлення факту проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення та дозволяє йому реалізувати право на оформлення спадщини. Ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Верховним Судом України, у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Положення ч.1 п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України визначають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Частиною 6 статі 294 ЦПК України визначено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначений перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. При цьому частина 2 вказаної статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Від визначення факту проживання [PERSON] однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, залежить виникнення його права на спадкування після померлої [INFO] мами [PERSON] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та пояснення свідка [PERSON] , який пояснив, що він мешкає за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою він мешкає з 1968 року. По сусідству з ним, за адресою: [ADDRESS] , мешкає [PERSON] , який проживав разом із матір`ю [PERSON] , жінкою [PERSON] та донькою [PERSON] . У 2019 році матір [PERSON] померла. [PERSON] за вказаною адресою мешкає з народження. Підтвердив, що [PERSON] постійно живе за зазначеною адресою, про те, що він прописаний за іншою адресою, свідку нічого не відомо. Тобто, факт постійного проживання позивача зі спадкодавицею - [PERSON] однією сім`єю з 1997 року по день її смерті - [INFO] на час відкриття спадщини, підтверджений матеріалами справи та письмовим поясненням свідка [PERSON] . Встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення та дозволяє йому реалізувати право на оформлення спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки викладені факти знайшли своє підтвердження при розгляді справи, тому суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивача з його матір`ю [PERSON] та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved