Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У лютому 2023 року позивач - Київський міський центр зайнятості звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 991,29 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка, перебуваючи на обліку як безробітна, вчасно не повідомила Деснянську районну філію Київського міського центру зайнятості про працевлаштування в ДП « ХУМАНА ПІПЛ ТУ ПІПЛ УКРАЇНА» з 06.07.2020, а відтак не належала до числа безробітних осіб та не мала підстав на отримання допомоги по безробіттю. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін. Учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка у справі належним чином повідомлялася судом про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 15.06.2020 [PERSON] звернулася до Деснянської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного. Наказом від 15.06.2020 № НТ200615 [PERSON] надано статус безробітної. Наказом від 26.06.2020 № НТ200626 [PERSON] призначено допомогу по безробіттю з 15.06.2020 по 09.06.2021. Наказом від 02.09.2020 № НТ200902 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з початком зайнятості та припинено реєстрацію безробітного з 28.08.2020. При здійснені обміну даними про особу з Пенсійним фондом України виявлено, що відповідачка перебувала у трудових відносинах ДП «ХУМАНА ПІПЛ ТУ ПІПЛ УКРАЇНА». 27.08.2020 Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 1777, згідно з висновками якого [PERSON] перебувала у трудових відносинах ДП «ХУМАНА ПІПЛ ТУ ПІПЛ УКРАЇНА» з 06.07.2020 по 27.07.2020. Деснянською районною філією Київського міського центру зайнятості 14.09.2020 видано наказ № НТ200914, відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення з 06.07.2020 по 27.08.2020 у розмірі 2961,29 грн. З метою досудового врегулювання позивач направив відповідачці лист-повідомлення від 15.09.2020 № 262.5-5882/20 про повернення коштів. Згідно з довідкою-розрахунком від 17.02.2023 № 20 загальна сума заборгованості допомоги по безробіттю становить 2961,29 грн., боржницею відшкодовано 1970,00 грн., залишок заборгованості складає 991,29 грн. Однак відповідачка кошти у повному обсязі не повернула, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння відомостей, поданих особою під час реєстрації, та/або даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також шляхом інформаційного обміну з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, щодо знаходження за межами України осіб, які перебувають у статусі зареєстрованого безробітного або які бажають отримати статус зареєстрованого безробітного. У разі потреби розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Укладаючи договір цивільно-правового характеру відповідач мав усвідомлювати момент укладення договору, наслідки укладення такого договору, метою якого є отримання грошової винагороди за виконану роботу. Відповідач порушив положення частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення», частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не повідомивши спеціалістів центру зайнятості про свою зайнятість, виконання роботи, за яку отримав винагороду. Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.02.2019 у справі № № 464/9098/16-ц. З огляду на те, що відповідачка не повідомила позивача про перебування у трудових відносинах, виплачені їй кошти добровільно у повному обсязі не повернула, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів у сумі 991,29 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved