Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

17.03.2023 представник заявниці адвокат Данилюк П.П. (котрий діє на підставі ордеру серії АВ № 1067929 від 16.03.2023 (а.с. 8)) звернувся до суду із зазначеною заявою мотивуючи її тим, що [INFO] народилась його довірителька [PERSON] , яка подальшому після укладення шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] ». 29.11.2001 заявнику було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , втім остання не звернула увагу, та не, що її прізвище було записано із помилкою « [PERSON] ». Оскільки допущена помилка не дає можливості [PERSON] розпорядитись своїм майном, тому вона вимушена звернутись до суду, оскільки у інший спосіб встановити даний факт неможливо, відтак просять встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Заявниця [PERSON] до судового засідання не з`явилась. У судовому засіданні представник заявці адвокат Данилюк П.П. повідомив, що причиною невірного зазначення прізвища заявника була помилка, допущена при неправильному вказанні прізвища заявниці під час укладання шлюбу. Існуюче свідоцтво про право на спадщину за заповітом містить неправильно записане прізвище. Виправити цю помилку неможливо, тому він звернувся до суду з проханням встановити факт належності правовстановлюючого документу. Просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Проти заяви не заперечують (а.с. 15). Дослідивши заяву про встановлення факту, заяву заінтересованої особи, матеріали справи, заслухавши докази представника заявника на обґрунтування заявлених вимог та показання свідків, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні свідок [PERSON] свідчила про те, що вона мешкає по [ADDRESS] протягом багатьох років. Вона розмовляла зі своїми колишніми сусідами, сім`єю [PERSON] , які також жили по сусідству біля неї більше 20 років, але пізніше вони виїхали за кордон. Повідомила, що спочатку у будинку жила сім`я [PERSON] , а згодом будинок придбала матір [PERSON] .. Після смерті матері [PERSON] переоформила власність на себе. У судовому засіданні свідок [PERSON] надала свідчення про те, що проживала по сусідству із заявницею понад 20 років, а саме за адресою [ADDRESS] . Сама свідок проживає за цією адресою з 1970 року. Вона підтвердила, що [PERSON] проживала там протягом багатьох років, а після смерті матері заявниці - [PERSON] , у 2000 році, [PERSON] оформила будинок на своє ім`я за адресою [ADDRESS] . Заявниця також розповіла, що після смерті матері [PERSON] оформила будинок на себе, і з того часу вона проживає там. Будинок є власністю [PERSON] .. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про укладення шлюбу(а.с. 6) пояснюється зміна прізвища позивача на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 7), [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті [INFO] [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими будівлями по за адресою [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 34) [PERSON] померла [INFO] Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до правових позицій викладених у п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення "при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За наведених обставин, враховуючи ідентичність зазначення імені та по-батькові заявниці, а також подібність зазначення прізвища " [PERSON] ", суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог і знаходить підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved