Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою в якій просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області моральну шкоду в розмірі 45 000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона звертала з запитом про надання публічної інформації, онак відповідач такої відповіді не надав. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року позов [PERSON] задоволено, визнано бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо ненадання відповіді на її запит. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позовні вимоги не визнав , надав до суду відзив де зазначив, що визнання дій неправомірними не є підставою для стягнення моральної шкоди. Ухвалою судді Ленінського райсуду м.Кіровоградс від 30.03.2023 року цивільну справу направлено за підсудністю до Кіровського райсуду м.Кіровограда. Ухвалою судді Кіровський районний суд м. Кіровограда від 19.04.2023 року відкрито провадження та призначено до розгляду в спрощеному провадженні. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд находить позов який задоволенню не підлягає. Встановлено,що Кіровоградського окружного адміністративного від 04.01.2022 року у справі № 340/8754/21 позовну заяву [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру Кіровоградській області - визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо ненадання [PERSON] , відповіді на її запит на отримання публічної інформації від 20.07.2021 року та не надання такої відповіді у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області нє пізніше п`яти робочих днів з дня набрання: цим рішенням суду законної сили розглянути запит [PERSON] пре надання публічної інформації від 20.07.2021 року та надати публічну інформацію в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства України моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звчязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи спір суд зобов`язаний взяти до уваги положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, надаючи оцінку зібраним у даній справі доказам та застосовуючи до спірних правовідносин відповідні норми права суд має виходити з позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 р. у справі № 296/701/20 ,аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2022 (справа №296/3125/20). Так, заявляючи позовні вимоги, позивач вказує на завдання їй моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала через протиправну бездіяльність Головного управління щодо ненадання позивачці відповіді на її запит на отримання публічної інформації. При цьому позивачка посилається на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 р. у справі № 340/8754/21, як таке, що підтверджує вину відповідача. Як вказувалося вище, для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавання та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивачка у даній справі повинна довести належними та допустимими доказами завдання їй шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні ст. 1167, 1174 ЦК України. Сам факт не надання Головним управлінням [PERSON] відповіді на її запит на отримання публічної інформації від 20.07.2021 року та не надання такої відповіді у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, не тягне як наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Наявність рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 340/8754/21 не є підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки заявленої нею суми моральної шкоди, оскільки оскарження дій чи бездіяльності органів державної влади є правом особи, яким, у даному випадку і скористалася позивачка. Подібні висновки містяться зокрема, в постановах Врховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі №243/5118/19 (провадження №61-213св20), від 25 листопада 2019 року в справі №686/22462/18 (провадження №17648св19), від 31 липня 2019 року в справі №686/22133/18 (провадження №1059ісв19), від 06 вересня 2021 року в справі №296/3139/20 (провадження №61-1086св21), від 29 листопада 2021 року в справі №296/699/20 (провадження №61-8042св21), від 22 червня 2022 року в справі №296/3125/20 (провадження №61-411св21). На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року по справі № 340/8754/21, визнавши протиправною бездіяльність Головного управління щодо ненадання [PERSON] відповіді на її запит на отримання публічної інформації від 20.07.2021 р. та не надання такої відповіді у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, суд лише зобов`язав Головне управління не пізніше п`яти робочих днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили розглянути запит позивача про надання публічної інформації від 20.07.2021 р. та надати публічну інформацію в порядку передбаченому Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду. Таким чином , вказаним судовим рішенням були відновлені порушені права позивача на розгляд її запиту у відповідності до вимог чинного законодавства України. Будь-яких інших обставин, зокрема, щодо заподіяння шкоди позивачу, причинного зв`язку між такою шкодою та бездіяльністю відповідача не встановлено. Позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання їй фізичних чи душевних страждань, або інших негативних явищ, внаслідок визнання протиправною бездіяльність Головного управління щодо ненадання [PERSON] відповіді на її запит на отримання публічної інформації від 20.07.2021 року та не надання такої відповіді у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України не доведено завдання їй моральної шкоди з боку відповідача, суд вважає, що відсутні будь-які законні підстави для задоволення даного позову. Судові витраити віднести за рахунок Держави. На підставі ст.ст.1167, 1174 ЦК України та керуючтсь ст.ст. ст.ст. 80,81, 141, 256 ЦПК України, суд ,-

Outcome: dismissed