Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 22 жовтня 2020 року, актовий запис № 493; 2) стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору 1073,60 грн. та правничої допомоги 2500 грн., всього 3573,60 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 493. Сторони від шлюбу дітей не мають. [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були пов`язані з різними поглядами на сімейне життя та різниці культурно-релігійного виховання. Сторони з лютого 2022 року проживають окремо. Вказує, що питання про розірвання любу вирішено остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка вказала, що відповідач фактично не заперечує проти розірвання шлюбу, однак добровільно не бажає прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу за заявою подружжя, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 29.03.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Просила не надавати строк для примирення, оскільки сторони тривалий час проживають окремо, також зазначила, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини поважності неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивачки, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 жовтня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 493, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2020 (а.с. 5). Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, тобто, сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, від шлюбу спільних дітей не мають, тривалий час проживають окремо, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~137\~ЦПК\~України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Позивач просить стягнути з відповідача суму понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень, на підтвердження чого надала угоду про надання правової допомоги від 07.03.2023, укладену між [PERSON] та адвокатом Варченком О.П. (а.с. 9-11). У п. 1 угоди про надання правової допомоги від 07.03.2023 визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: підготовка процесуальних документів та позову про розірвання шлюбу; представництво інтересів у Богодухівському районному суді Харківської області. Пунктом 4 угоди визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 2500 грн. У примітках угоди вказано, що відмітка про сплату грошових коштів клієнтом може бути зроблена сторонами безпосередньо на обох примірниках угоди або шляхом видачі адвокатом клієнту окремого документу. Так, у наданому суду примірнику угоди, відсутня відмітка про сплату грошових коштів клієнтом на користь адвоката. Крім того, у п. 4 вказаної угоди, у строках сплати гонорару - значаться прочерки. Іншого документу про сплату грошових коштів за надання правничої допомоги суду не надано. Таким чином, на підтвердження вартості наданої правничої допомоги, як представником позивача, так і позивачем не надано суду рахунків-фактури або квитанцій про оплату послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а тому в частині вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. слід відмовити. Понесені витрати по сплаті судового збору підтверджуються наявною у матеріалах справи квитанцією № 0.0.2891848263.1 від 09.03.2023, відповідно до якої [PERSON] сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 1073,60 грн.. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved