Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 лютого 2018 року у Велицькій сільській раді посвідчено заповіт від імені [PERSON] на користь позивача. Заповіт не скасовано і не змінено. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої увійшли кілька земельних ділянок та спірний житловий будинок. Позивач прийняла спадщину своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку через втрату оригіналів правовстновлюючих документів. Покликаючись на відсутність осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, та відсутність можливості в позасудового порядку реалізації спадкового права, позивач просила визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Вивчивши матеріали справи суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документів, які засвідчують право. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк визначений ст.1270 ЦК. Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року Велицькою сільською радою посвідчено заповіт (реєстраційний номер 20) від імені [PERSON] на користь [PERSON] . За змістом заповіту спадкодавець заповів усе своє майно позивачу. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Велицькою сільською радою 16.04.1987 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом РАЦСу Святошинського районного управління юстиції у м.Києві. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Велицькою сільською радою 21.10.2021). 29 листопада 2021 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу за заявою позивача відкрито спадкову справу №95/2021 після смерті [PERSON] . За матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] має місце спадкування за заповітом на користь позивача. Позивач прийняв спадщину в порядку визначеному ст.1269 ЦК України. Осіб, які мали право на обов`язкову частку у спадковому майні державним нотаріусом не встановлено. 17 січня 2023 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно з повідомлення у пресі оригінали документів на житловий будинок втрачені. За даними інвентаризаційної справи КП «Волиньпроект» право власності на будинок в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 30.03.2009 на підставі рішення виконавчого комітету Велицької сільської ради №2/2 від 02.02.2009. Номер запису 93 в книзі 2. У технічному паспорті від 20.03.2023 зазначено, що житловий будинок «А-1», прибудова «а», ганок «а1», льох «Б-1», хлів «В-1», вбиральня «Г» в [ADDRESS] побудовані у 1920 році. Дані технічного паспорту відповідають інвентаризаційній справі від 2009 року. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому право на це майно входить до складу спадщини. Відсутність оригіналів свідоцтва державної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно не позбавляє позивача права на спадкування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved