Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

\~\~ 16 березня 2023 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Квартиру [ADDRESS] . В обгрунтування позовної заяви зазначає, що на балансі колгоспу ім. Щорса с. Кивачівка Теплицького району Вінницької області знаходилась квартира [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів членів колгоспу ім. Щорса с. Кивачівка Теплицького району Вінницької області від 19 листопада 1992 року колгосп ім. Щорса реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Кивачівське» (КСП «Кивачівське»). Рішенням зборів уповноважених членів КСП «Кивачівське» від 16 березня 2000 року припинено діяльність КСП «Кивачівське» з 02 квітня 2000 року. Правонаступниками КСП «Кивачівське» визнано ТОВ «Довіра». Позивачем, відповідно до акту від 09.08.2000 року та витягу з протоколу № 5 зборів учасників ТОВ «Довіра» від 08.08.2000 року була придбана квартира у ТОВ «Довіра». Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 04 лютого 2010 року ТОВ «Довіра» с. Кивачівка як юридичну особу було ліквідовано. Починаючи з 09.08.2000 року вона проживає та активно користується квартирою по [ADDRESS] та зареєструвати право власності на вказану квартиру не має можливості, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10 травня 2023 ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області підготовче провадження у даній справі закрито, призначено її до судового розгляду по суті на 31.05.2023 року. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Краснопільської сільської ради у заяві просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ст. 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в 2000 році [PERSON] було придбано квартиру по [ADDRESS] , яка перебувала на балансі ТОВ «Довіра». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 грудня 2019 року Теплицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 42, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с. 23). Згідно акту від 09.08.2000 року та витягу з протоколу № 5 зборів учасників ТОВ «Довіра» від 08.08.2000 року останнім було передано у власність [PERSON] квартиру з сараєм та підвалом за адресою [ADDRESS] , вартістю 8400 грн (а.с. 10-11). Відповідно до довідки Кивачівської сільської ради №11 від 03.08.2013 року, власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , 1948 року народження (а.с. 16). Згідно даних інформаційної довідки № 325133563 від 08.03.2023 року щодо інформації із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с. 24). У відповідності до технічного паспорта на дану квартиру, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 18-22). Згідно\~вимог ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344\~ЦК). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіла нерухомим майном і протягом 19 років продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved