Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] зареєстрований 17 жовтня 1987 року у Веселовській сільській раді Новомиргородського району, актовий запис № 1. В обґрунтування позову зазначив, що 17.10.1987 року між ним (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Веселовській сільській раді Новомиргородського району, актовий запис № 1. Від шлюбу мають повнолітніх дітей, які проживають окремо. Крім того, позивач зазначив, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та різні погляди на життя. Окрім того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, в зв`язку з чим з 2017 року подружні стосунки з відповідачем повністю припинені та вони проживають окремо, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, їх з відповідачем шлюб існує лише формально, у зв`язку з чим він (позивач) змушений звернутися до суду для юридичного оформлення розлучення. Ухвалою суду від 24.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, поряд з цим, в прохальній частині позовної заяви про розірвання шлюбу просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання засобами електронної пошти з електронної адреси надіслала заяву, зареєстровану судом 15.05.2023 року за вх. № 3048 про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає, проти їх задоволення не заперечує. На примирення з позивачем не згодна. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 1987 року у Веселовській сільській раді Новомиргородського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , оригінал якого додано позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та різні погляди на життя, а також втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані до суду позивачем та відповідачем заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., що документально підтверджується квитанцією від 08.03.2023 року, вважати по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved