Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Бочаров О.М. звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1993 року [PERSON] разом зі своєю сім`єю постійно проживає та користується будинковолодінням по [ADDRESS] . Вказане будинковолодіння надане позивачу в постійне користування СТОВ «Зоря», яке визнано банкрутом, його діяльність припинено, однак питання передачі у власність позивачу вказаного будинку вирішено не було. [PERSON] неодноразово звертався до Шабельниківської сільської ради щодо: сприяння в оформленні права власності\~ на житловий будинок; подальшого використання житлового фонду. Однак СТОВ «Зоря» під час своєї ліквідації оформлення не виконало та у комунальну чи приватну власність для подальшої приватизації будинок не передало, а тому відповідач позбавлений можливості передати вказаний будинок у власність позивача. Весь час [PERSON] , як повноправний власник добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним майном, доглядає за ним, проводить відповідні ремонти та добудови, проживає у вказаному будинку, сплачує комунальні послуги, земельний податок, а тому вважає, що він набув права власності на нього за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позивач просить визнати право власності за набувальною давністю на будинок з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] . Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2022 відкрито позовне провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2023 витребувано з Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області інформацію про перебування на балансі Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області будинку по [ADDRESS] , з Золотоніського відділку ЧООБТІ інформацію про зареєстроване право власності на будинок по [ADDRESS] , з відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Золотоніської міської ради інформацію чи зареєстроване право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме мано на будинок по [ADDRESS] , інформацію про реєстрацію (діяльність) в державному реєстрі юридичних осіб СТОВ «Зоря». Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.05.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бочаров О.М. на задоволенні позовних вимог наполягав. Додатково пояснив, що Піщанська сільська рада на неодноразові звернення позивача відмовляла у оформленні права власності. При зверненні щодо приватизації Піщанська сільська рада вирішення вказаного питання відтермінувала до вирішення спору у суді. Представник відповідача Піщанської сільської ради не з`явився, але в матеріалах справи є заява сільського голови Руслана Семенюти про розгляд справи без їх участі. Проти позову не заперечують. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги, виданої старостою старостинського округу №2 Піщанської сільської ради, номер об`єкту погосподарського обліку 0100-1 згідно погосподарської книги №2 відкритий на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Власник будинку - Піщанська сільська рада. В будинку зареєстровані [PERSON] , дружина - [PERSON] , сини - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.09.2022, вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 106466,66 грн., земельної ділянки з кадастровим номером 7121589700:05:001:0037 площею 1612.00 м2, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства - 11614,51 грн. Відповідно листа Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №2373/02-34 від 16.12.2022 домоволодіння по [ADDRESS] належить до комунальної власності Піщанської сільської ради та перебуває на балансі виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відомості відносно стану юридичної особи СТОВ «Зоря», в тому числі про її припинення, у Піщанеській сільській раді відсутні. Згідно відповіді Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2023 №1 в архіві відділку зберігаються дві інвентаризаційні справи №93 та №94 по [ADDRESS] . Станом на 01.01.2013 власником одного домоволодіння є [PERSON] , іншого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.02.2023 державна реєстрація Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» припинена у зв`язку з визнанням її банкрутом 29.03.2013. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2023 будинок по [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Підстава виникнення права власності: договір дарування від 29.10.2004. Відповідно до листа Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №847/02-34 від 31.03.2023 розгляд заяви [PERSON] щодо передачі в приватну спільну сумісну власність будинку по [ADDRESS] відтерміновано до завершення розгляду справи по суті за позовом [PERSON] до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом ст.2\~ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте, не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої\~статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина \~). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у\~ЦК України\~строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Крім того, за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. За змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном. Судом встановлено, що позивач не є добросовісним набувачем, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2023 власником спірного нерухомого майна є [PERSON] . Будь-яких доказів відсутності власників спірного майна, позивачем не надано. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що він , як повноправний власник добросовісно, відкрито та безперервнео володіє вказаним майном, доглядає за ним, проводить ремонтні роботи та добудови, сплачує комунальні послуги, земельний податок, а тому він набув право власності на будинок за набувальною давністю. Суд зауважує, що користування та утримання позивачем житловим будинком [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , не є достатньою підставою для набуття ним права власності на вказаний будинок за правилами\~статті 344 ЦК України. Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені\~статтею 344 ЦК України. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: dismissed