Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони проживають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2015 року, про що зроблено актовий запис №132 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області. В період шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні та вихованні. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не дбає про сім`ю, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Вже три роки сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство припинили вести задовго до подачі позовної заяви до суду. Шлюб існує формально, тому позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору з приводу поділу їхнього спільного майна не має. Питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини позивачка в позовній заяві не ставила. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги відповідач визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 вказаної норми передбачено постановлення судом рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Беручи до уваги вище наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved