Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

В лютому 2023 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із своєю матір`ю [PERSON] , починаючи з вересня 2015 року і до її смерті. На обгрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті матері, яка померла [INFO] в с. Петриківці Волочиського району Хмельницької області, відкрилась спадщина на належне їй майно. Зазначає, що за життя його мати вчинила заповіт, яким все належне їй майно заповіла сину [PERSON] та внуку [PERSON] . До спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 1,9863 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6820985400:04:002:0177 та житловий будинок по [ADDRESS] . Спадкоємці за заповітом спадщини не прийняли, [PERSON] загинув 17 жовтня 2022 року. Вказує, що він, заявник, проживав разом з матір`ю починаючи з вересня 2015 року по [ADDRESS] , здійснював догляд та піклувався про неї, проте зареєстрований був за іншою адресою в [ADDRESS] . Вказує, що він, як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Боровської С.М. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю доказів про прийняття ним спадщини. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Війтовецької об`єднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на думку суду. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він як спадкоємець за заповітом не претендує на спадщину, яка відкрилась після смерті баби [PERSON] , тому спадщину не прийняв. Заслухавши учасників справи, дослідивши подані докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, даних у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п. 23 вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка 03 вересня 2000 року вчинила заповіт та все своє майно, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [PERSON] та [PERSON] спадщини не прийняли. [PERSON] помер [INFO] , спадкова справа після його смерті не заводилася (а.с. 40). Постановою приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Боровської С.М. відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини за законом подана заявником після спливу шестимісячного строку (а.с. 11). Відповідно до довідки №67 від 21.02.2023 року, що видана старостою Криштопівського старостинського округу Війтовецької селищної ради Хмельницької області Смарунем С., [PERSON] проживав без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня її смерті та вели спільно домашнє підсобне господарство [ADDRESS] . Дані обставини не оспорюються заінтересованими особами та підтверджуються: даними паспорта та свідоцтва про народження заявника; свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] ; дублікатом заповіту, вчиненим [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено старостою Петриковецького старостинського округу Війтовецької селищної ради Король З.М. 03 вересня 2020 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] ; витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що винесена 16.02.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Боровською С.М.; довідкою №67 від 21.02.2023 року, що видана старостою Криштопівського старостинського округу Війтовецької селищної ради Хмельницької області Смарунем С., інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 71497109 та №71497125 від 16.02.2023 року, виданими приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Боровською С.М, згідно з якими, 03.09.2020 року [PERSON] вчинила заповіт, який посвідчений у Петриковецькому старостинському окрузі Війтовецької селищної ради, заповіт від 03.09.2020 року чинний; витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, відповідно до якого 16.02.2023 році приватним нотаріусом Боровською С.М. проведено реєстрацію спадкової справи, що заведена після померлої [INFO] [PERSON] ; показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] на день її смерті. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - дружина померлого [PERSON] , пояснила, що [PERSON] за життя не претендував на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Також підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю починаючи з вересня 2015 року і до дня відкриття спадщини по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення придатне для проживання в ньому, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Дослідивши надані докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved