Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

19 травня 2023 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, яким позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається зі змісту рішення, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. 25.05.2023 від представника відповідача до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 гривень, також подав додатковий розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить задовольнити. Позивачка в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, зазначила, що позивачка фінансових претензій до відповідача щодо витрат на правову допомогу не заявляла, судове засідання 02.05.2023 тривало 10 хвилин, процесуальні документи лише частково стосувались справи, і були з`ясуванням стосунків між сторонами, позивачка не має у власності будь-якого майна. Подала письмове клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та заяву, приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19). Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача подано наступні докази витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 14 000 грн.: копію договору про надання правничої допомоги від 14.03.2023, згідно якого участь у кожному судовому засіданні вартує 2000 гривень, кожна година роботи поза приміщенням суду 2000 гривень, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 14.04.2023 на суму 8000 гривень (надання усних консультацій 1год., оформлення договору про правову допомогу 0,5 год., оформлення відзиву на позов 2,5 год., а всього витрачено 4 год.), квитанцію про оплату гонорару клієнтом від 14.04.2023 на суму 8000 гривень, додатковий розрахунок про надання правової допомоги на суму 6000 гривень (участь у судових засіданнях від 02.05.2023, 19.05.2023, підготовка заперечень 1 год.), квитанцію про оплату гонорару клієнтом від 19.05.2023 на суму 6000 гривень, копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 18.03.2023. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати (в тому числі судовий збір), пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). Представником відповідача належними доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000 гривень, які були реальними та необхідними, разом з цим відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує з позивачки витрати на професійну правничу допомогу на користь відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 4 666,66 гривень.

Outcome: partial