Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у житті та вихованні дитини не приймає з 01 червня 2014 року, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. У зв`язку з викладеним, позивачка просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню щодо його сина [PERSON] . До початку судового засідання від сторони позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просив суд останні задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явився, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Представник третьої особи позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу у їх відсутність. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] . З 01 березня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий за Рішенням Центрано-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.7.2016 року було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] вирішено повернути її дошлюбне прізвище- « [PERSON] ». 11 лютого 2023 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладанням шлюбу. Ухилення відповідача від участі у вихованні дитини підтверджується: -довідкою з дошкільного закладу освіти від 15.12.2022 року, відповідно до якої батько [PERSON] жодного разу не з`являвся до закладу освіти, успіхами дитини не цікавився -довідкою з Криворізької гімназії №10 КМР від 19.12.2022 року, відповідно до якої батько [PERSON] гімназію не відвідував, дитину не приводив, не забирав, батьківські збори не відвідував, успіхами дитини не цікавився; -актом сусідів за місцем мешкання, яким підтверджується, що по сьогоднішній день батька дитини не бачать, вихованням та утриманням дитини займається тільки мати, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не бачиться та не спілкується з дитиною. Вказані обставини також підтверджуються письмовими показами свідків [PERSON] , [PERSON] Виконком Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Отже, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved