Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

В лютому 2023р. позивач АТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/8051/82/975389 від 04 січня 2021р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 126441,09 грн.; судовий збір у розмірі 2684,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 січня 2021р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в межах поточного ліміту 10000,0 грн. та максимального ліміту 500000,0 грн. строком на 48 місяців, зі сплатою за користування кредитом 45,0 % річних. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором, і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 23 серпня 2022р. заборгованість позичальниці перед банком за кредитним договором становить: 126441,09 грн. З метою захисту порушеного права, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2023р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву, в якій він просить розглянути справу у відсутність свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 04 січня 2021р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в межах поточного ліміту 10000,0 грн. та максимального ліміту 500000,0 грн. строком на 48 місяців, зі сплатою за користування кредитом 45,0 % річних. 04 січня, кредитором було надано позичальниці платіжну картку. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 23 серпня 2022р. заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 126441,09 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 106722,0 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 19719,09 грн. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,0 грн.

Outcome: approved