Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» - Сіденко А.П. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №3670313290-059191 від 29 жовтня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 153 600,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом 10 000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 250,00 грн, заборгованості по процентам за прострочку - 141 350,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 304,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір №3670313290-059191 від 29 жовтня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «Фінансова компанія є гроші» - www.e-grоshi.com, та є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій статтями 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. За умовами договору, [PERSON] 29 жовтня 2018 року отримав позику в сумі 10 000,00 грн строком на 20 днів, дата повернення не пізніше 17 листопада 2018 року, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,5% за кожен день користування позикою, що становить 537 процентів річних, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування позикою, яка підлягала сплаті позичальником складає 12 250,00 грн. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 10 000,00 грн на підставі договору співробітництва №2829 від 28 грудня 2017 року. Відповідачем прострочені строки повернення позики, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 240 900,00 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 10 000,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 250,00 грн, заборгованості по процентам за прострочку - 228 600,00 грн. Відповідачем було сплачено 50,00 грн по процентам за прострочку, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за договором складає 240 850,00 грн. З підстав лояльності до боржника та з метою спонукання боржника до добровільної сплати заборгованості за договором ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було зменшено суму нарахованих процентів за неправомірне користування кредитними коштами до 153 600,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 2 250,00 грн - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 141 350,00 грн - заборгованість по процентам за прострочку. 02 травня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0205/2, на підставі якого відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора за договором №3670313290-059191 від 29 жовтня 2018 року. Оскільки боржником не виконано свої грошових зобов`язань за договором №3670313290-059191 від 29 жовтня 2018 року про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 квітня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.(а.с.50-51) 29 травня 2020 року представником позивача отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами, за зареєстрованим місцем проживання відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувсь до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». 15 червня 2020 року за зареєстрованим місцем проживання відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, однак конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 1047, 1055 ЦК України встановлено, що договір позики, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Статтею 8 цього Закону визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень ч. 3, 6 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. З матеріалів міститься заява відповідача, заповнена на сайті ТОВ «ФК Є ГРОШІ» з метою вчинення електронного правочину. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Позивач зазначає, що таким ідентифікатором є смс повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «підписи сторін». Судом установлено, що наказом директора ТОВ «ФК Є ГРОШІ» №21/12 від 21 грудня 2018 року затвердженні Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах кредиту ТОВ «ФК Є ГРОШІ» (далі - Правила) (а.с.38-41). Згідно пункту 3.1 Правил з метою отримання кредиту позичальник, ознайомившись з правилами, заповнює заявку на сайті товариства, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові. У випадку схвалення заявки на отримання кредиту, Інформаційно-телекомунікаційна система товариства генерує індивідуальну частину електронного договору, про що інформує позичальника в особистому кабінеті, а також шляхом надсилання відповідного повідомлення на номер телефону позичальника та/або електронним листом на електронну пошту, вказаній в заявці (п. 3.14 Правил). У випадку схвалення заявки Інформаційно-телекомунікаційна система товариства генерує електронний договір, який стає доступний для ознайомлення в особистому кабінеті, з одночасною відправкою позичальнику одноразового ідентифікатору в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником в заявці. Введення позичальником одноразового ідентифікатора в відповідне поле під текстом електронного договору та направлення його до Інформаційно-телекомунікаційна система товариства шляхом натискання кнопки «Так» змінює давні в електронній формі, додаючи їх до інших електронних даних, створених під час заповнення заявки позичальником в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Вчинення позичальником вказаних вище дій і зміна даних в системі товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.15 Правил) 29 жовтня 2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3670313290-059191 (далі - договір) (а.с. 12-15). Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надає [PERSON] на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього договору. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 12 250,00 грн. Позика надається позичальнику виключно за допомогою вебсайту позикодавця (https://e-grishi.com), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. (п.1.2 договору) Строк позики за цим договором складає 20 днів, позика має бути повернута до 17 листопада 2018 року. (п.1.3 договору) Згідно п. 1.5.1 договору протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 договору, розмір основних процентів складає: 0% за кожен день користування позикою, починаючи з 1-го та до 5-го дня користування позикою; 1,5% за кожен день користування позикою, починаючи з 6-го дня видачі позики до дати фактичного повернення позики включно, тобто строку зазначеного в п.1.3 цього договору, що становить 537 процентів річних. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ «ФК Є ГРОШІ» повністю виконало свої зобов`язання за договором та надав відповідачу позику в розмірі 10 000,00 грн., які були перераховані на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 13079 від 29 жовтня 2018 року (а.с. 22) та інформаційною довідкою вих. №27/03 від 03 березня 2020 року, якою ТОВ «Платежі Онлайн» повідомлено, що на сайті e-croshi.com через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція типу «виплата» в якому зазначені: дата та час проведення транзакції, сума, номер картки; номер транзакції. (а.с.23) ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перерахувало кошти на рахунок [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору співробітництва №2829 від 28 грудня 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.24-25). 02 травня 2019 року між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та ТОВ «ФК Є ГРОШІ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0205/2, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «ФК Є ГРОШІ» передав ТОВ «ФК «Преміум Актив», а ТОВ «ФК «Преміум Актив» приймає і зобов`язується оплатити ТОВ «ФК Є ГРОШІ» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 92 879 089,37 грн, що виникли у клієнтів згідно договорів, укладених між клієнтом та боржниками (а.с.8-9). 02 травня 2019 року між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та ТОВ «ФК Є ГРОШІ» укладено додаткову угода №1 до договір про надання фінансових послуг факторингу №0205/2. (а.с.10) Згідно витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 02 травня 2019 року (додаток №1 до договору факторингу №0205/2 від 02 травня 2019 року) до ТОВ «ФК «Преміум Актив» від ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перейшло право вимоги за договором №59191 від 29 жовтня 2018 року до боржника [PERSON] , сума основного боргу - 10 000,00 грн, сума відсотків - 2 250,00 грн, сума додаткових відсотків - 101 850,00 грн. Загальна сума заборгованості, яка відступається фактору станом на 02 травня 2019 року становить 114 100,00 грн (а.с.11). За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору, повернення позики здійснюється позичальником одним платежем 17 листопада 2018 року в сумі 12 250,00 грн, з яких 10 000,00 грн сума кредиту; 2 250,00 грн - проценти (а.с.16). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №59191 від 29 жовтня 2018 року станом на 13 листопада 2019 року вбачається, що загальна сума боргу становить 153 600,00 грн, з яких: борг тіла - 10 000,00 грн; борг відсотків - 2 250,00 грн; борг додаткових відсотків - 141 350,00 грн. (а.с.17-21) Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 10 000,00 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 29 жовтня 2018 року по 17 листопада 2018 року в сумі 2 250,00 грн. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за зобов`язанням, яка складається із суми позики - 10 000,00 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 29 жовтня 2018 року по 17 листопада 2018 року в сумі 2 250,00 грн є доведеними та підлягають задоволенню. Перевіряючи вимогу позивача в частині стягнення процентів за прострочку, як зазначено в позовній заяві, за період з 18 листопада 2018 року по 13 листопада 2019 року (згідно розрахунку заборгованості), суд приходить до наступного. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку, на який надається позика. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження№14-10цс18; від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18; від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного договору, первісний кредитор надав позичальнику суму позики та позичальник зобов`язувався повернути надану позику в повному обсязі 17 листопада 2018 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами договору строку кредитування, тобто до 17 листопада 2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оскільки після закінчення строку кредитування у ТОВ «ФК «Преміум Актив» відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по додаткових відсотках за користування позикою за період з 18 листопада 2018 року по 13 листопада 2019 є безпідставною та задоволенню не підлягає. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для часткового задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3670313290-059191 від 29 жовтня 2018 року в сумі 12 250,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума позики; 2 250,00 грн - проценти за користування позикою в межах строку дії договору за період з 29 жовтня 2018 року по 17 листопада 2018 року. В іншій частині вимог ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» слід відмовити. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн (в мінімальному розмірі, визначеному п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі викладеного та

Outcome: partial