Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 12.08.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівськго міського управління юстиції (актовий запис № 2409). Від подружнього життя у них народилася одна дитина - дочка, [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з моменту укладення шлюбу вони спільно проживали, вели спільне господарство, займались вихованням дитини, разом дбали про будівництво сімейного житла для проживання, мали спільні погляди на майбутнє. Однак, з часом відносини між подружжям почали погіршуватися, сторони не могли досягти згоди з усіх питань, які виникали в їхньому житті, внаслідок чого між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Такі постійні стресові ситуації призвели до втрати взаєморозуміння та до того, що позивачка та відповідач стали абсолютно чужими людьми, які почали проживати окремо. Донька залишилася проживати разом з матір`ю - позивачкою, а відповідач розпочав влаштовувати своє особисте життя поза межами сім`ї. Станом на сьогодні сторони втратили почуття любові, поваги одне до одного, взаєморозуміння, кожен з них живе своїм життям. Неодноразові спроби зберегти сім`ю не дали позитивних результатів, шлюб між позивачкою та відповідачем припинився остаточно та безповоротно, без можливості його відновлення. Таким чином, позивачка вважає, що подальше спільне пробивання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Також у зв`язку з наведеними обставинами, позивачка звертається до суду з клопотанням не вживати заходів примирення подружжя, оскільки попередні спроби зберегти шлюб виявилися марними, подальше спільне проживання не призведе до поновлення остаточно зруйнованої сім`ї.Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй дівоче прізвище " [PERSON] ", а також стягнути з відповідача в її користь судовий збір. Позивач у судове засідання не прибула, однак п. 3 прохальної частини позовної заяви зазначила, що просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та її представника. Позов підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без його участі. Проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 12.08.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівськго міського управління юстиції (актовий запис № 2409), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина - дочка, [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після укладення шлюбу між сторонами зникло взаєморозуміння, що призводило до конфліктів, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, вимога позивача про залишення їй дошлюбного прізвища « [PERSON] » підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв"язку із вищевикладеним, та зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 536,80 грн. та стягнути з відповідача в її користь 536,80 грн. судового збору.

Outcome: approved