Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

1.Позиція позивача. У березні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особи без самостійних вимог приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Кравченко Світлана Юріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк у шість місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , її матері, померлої [INFO] , відраховуючи цей строк з дня вступу рішення в законну силу. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено на те, що вона, [PERSON] - [INFO] , є громадянкою України, має статус внутрішньо переміщеної особи, проживає та взята на облік як ВПС адресою: [ADDRESS] , підтверджується відповідною довідкою від 31.03.2022 № 1 -5000611142. \~ \~ \~ \~ [INFO] у м. Кам`янське, Дніпропетровської області померла її мати [PERSON] , [INFO] , місце народження Авдіївка, Покровського району, Донецької області, Україна, останнє місце реєстрації якої було за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] у м.Кам`янське, Дніпропетровської області підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На день смерті її матері у місті Авдіївка залишилось майно, на яке вона має право як донька (спадкоємець) за законом. Протягом шести місяців після смерті матері вона неодноразово намагалась звертатися до різних нотаріусів у м. Кам`янське для прийняття спадщини, однак з загально відомих обставин пов`язаних з введенням військового стану в Україні подання заяви про прийняття спадщини в строк визначений законом є неможливим. Оскільки до травня 2022 року внаслідок військового стану було запроваджено зв`язку з цим низку обмежень, щодо окремих нотаріальних дій, вона не мала можливості подати з заявою про прийняття спадщини, а на протязі з червня 2022 року по лютий 2023 року Російською Федерацією велись масовані атаки по інфраструктурі України, внаслідок чого тривалий час була відсутня електрична енергія та інтернет, а під час атак державні та приватні установи не здійснювали свою діяльність, що те загальновідомим фактом та стало перепоною для подання заяви. В березні 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу з заявою про вчинення нотаріальних дій - видачі свідоцтва про спадщину за законом після померлої [PERSON] . Постановою від 07 березня 2023 року приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в України введено режим воєнного стану та те, що в умовах воєнного тану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування нотаріальні дії вчиняються з урахуванням особливостей (заборон), визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в мовах воєнного стану". На виконання зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України № 164 лише в травні 2022 року Державним органом, що здійснює регулювання та контроль за нотаріальною діяльністю в Україні, а саме Міністерством юстиції України було прийнято наказ від 3 травня 2022 року № 1760/5 яким затверджено перелік нотаріусів, яким було надано право в умовах воєнного стану вчиняти нотаріальні дії щодо цінного майна. Зазначена обставина є загально відомою, та не потребує п додаткового доказування. Ці причини на думку позивачки є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, незалежними від неї, непереборними, істотними труднощами, які стали перешкодою для своєчасного вчинення дій з прийняття спадщини. Позивач вважала причини пропуску строку поважними та просила суд її позов задовольнити. 2. Позиція відповідача. Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області відзив на позов не подала, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 3.Позиція 3-ї особи. Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Кравченко С.Ю. відзив на позов не подала, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. 4.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 22 березня 2023 року ухвалою судді прийнято позов до провадження суду і призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] [INFO] , є громадянкою України, має статус внутрішньо переміщеної особи, проживає та взята на облік як ВПС адресою: [ADDRESS] , підтверджується відповідною довідкою від 31.03.2022 № 1 -5000611142. \~ \~ \~ \~ [INFO] у м. Кам`янське, Дніпропетровської області померла її мати [PERSON] , [INFO] , місце народження Авдіївка, Покровського району, Донецької області, Україна, останнє місце реєстрації якої було за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] у м. Кам`янське, Дніпропетровської області підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На день смерті її матері у місті Авдіївка залишилось майно, на яке вона має право як донька (спадкоємець) за законом. Протягом шести місяців після смерті матері вона неодноразово намагалась звертатися до різних нотаріусів у м. Кам`янське для прийняття спадщини, однак з загально відомих обставин пов`язаних з введенням військового стану в Україні подання заяви про прийняття спадщини в строк визначений законом є неможливим. Оскільки до травня 2022 року внаслідок військового стану було запроваджено зв`язку з цим низку обмежень, щодо окремих нотаріальних дій, вона не мала можливості подати з заявою про прийняття спадщини, а на протязі з червня 2022 року по лютий 2023 року Російською Федерацією велись масовані атаки по інфраструктурі України, внаслідок чого тривалий час була відсутня електрична енергія та інтернет, а під час атак державні та приватні установи не здійснювали свою діяльність, що те загальновідомим фактом та стало перепоною для подання заяви. В березні 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Кравченко С.Ю. з заявою про вчинення нотаріальних дій - видачі свідоцтва про спадщину за законом після померлої [PERSON] . Постановою від 07 березня 2023 року приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Однак, суд вважає, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин виходячи з наступного. Так, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим венного стану» в України введено режим воєнного стану. В умовах воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування нотаріальні дії вчиняються з урахуванням особливостей (заборон), визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану". На виконання зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України № 164 лише в травні 2022 року Державним органом, що здійснює регулювання та контроль за нотаріальною діяльністю в Україні, а саме Міністерством юстиції України було прийнято наказ від 3 травня 2022 року N° 1760/5 яким затверджено перелік нотаріусів, яким було надано право в умовах воєнного стану вчиняти нотаріальні дії щодо цінного майна. Зазначена обставина є загально відомою, та не потребує додаткового доказування. Оскільки до травня 2022 року позивач внаслідок військового стану та запроваджений в зв`язку з ним обмежень, щодо окремих нотаріальних дій, не мала можливості звернутись з заявою про прийняття спадщини, тому це є поважною причиною. Ці причини є на думку суду є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, незалежними від позивача, непереборними, істотними труднощами, які стали перешкодою для своєчасного вчинення дій з прийняття спадщини, в зв`язку чим вона не могла особисто, як цього вимагає ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подати заяву про прийняття спадщини. 6. Норми права застосовані судом. Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). Частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 7.Висновки та мотиви прийнятого рішення. Вирішуючи спір, виходячи із аналізу вищезазначених норм закону необхідним є встановлення наявних у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, тобто таких, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 вказано, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 викладено правову позицію, що відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Таким чином, судом враховується, що згідно до статей\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк\~у шість місяців,\~який починається з часу відкриття спадщини. Так, згідно до п. 2 гл. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(в редакції на час виникнення права на звернення із заявою про прийняття спадщини, яка діяла станом на 19.11.2019 року), - Нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Також згідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час виникнення у позивача права на звернення із заявою про прийняття спадщини, тобто 19 листопада 2019 року, передбачалося, що Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою\~статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, в зв`язку чим вона не могла особисто, як цього вимагає ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подати заяву про прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved