Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Адвокат Люлько В. П., який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи позов тим, що [INFO] в с. Берізки, Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, в тому числі, земельна частка (пай), що знаходиться на території с. Берізки-Чечельницькі, Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області, площею 3,0530 га, право на яке належало їй на підставі сертифіката серії [NUMBER]. Померла [PERSON] заповіту не залишала, спадкова справа після її смерті не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Син спадкодавця, спадкоємець першої черги та батько позивача [PERSON] , помер [INFO] за 12 років до смерті своєї матері, тому спадкоємцем покійної [PERSON] за правом представлення став її внук позивач [PERSON] , який прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Берізецького старостинського округу. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено з підстав того, що відсутній правовстановлюючий документ, тобто сертифікат на земельну частку (пай), а його копія не дає підстав для реєстрації права на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Люлько В. П. у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Витрати по справі просить залишити за позивачем. Представник відповідача Ольгопільської сільської ради Гарник А.В. у судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у розгляді справи покладається на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 16 лютого 2023 року Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) . (а.с.7) Сином померлої [PERSON] був [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 233, 135 Сімейного кодексу України № 00038529003 виданим 16 лютого 2023 року Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 6, 9-10) Позивач [PERSON] , [INFO] є сином покійного [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 25 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області. (а.с 47.) Тобто [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за правом представлення, як внук спадкодавця, і має право на ту частку спадщини, яка належала б за законом його батьку (сину спадкодавця), якби він був живий на час відкриття спадщини. Відповідно до довідки виданої Берізко-Чечельницьким старостинським округом Гайсинського району Вінницької області від 14.03.2023 [PERSON] , [INFO] була надана земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території села Берізки-Чечельницькі, Чечельницького району Вінницької області, площею 3,0530 га згідно сертифіката серія [NUMBER], виданого Чечельницькою Райдержадміністрацією згідно розпорядження № 308 від 29.07.1997 року.(а.с.20) Даний факт також підтверджений копією із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай). (а.с.46 ) Згідно розпорядження № 450 від 29.08.2007 ''Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації №108 від 03.03.2007 ''Про затвердження протоколу засідання зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП ім. Шевченка с. Берізки Чечельницькі (уповноважених ними осіб) щодо проведення розподілу земельних ділянок між власниками сертифікатів та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів'' та додатку до нього [PERSON] є власницею сертифікату на право на земельну частку (пай) бувшого КСП ім. Шевченка, с. Берізки-Чечельницькі серія ВН 0248561 номер земельної ділянки [NUMBER] площею 3,0530 га, в тому числі ріллі 3,0530 га. (а.с.18-19) Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 71579331 та № 71579354 виданих 23.02.2023 за параметрами пошуку спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти, спадкові договори померлої [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня. (а.с.14-15) Як вбачається із довідки виданої Берізко-Чечельницьким старостинським округом Гайсинського району Вінницької області №72 від 23.02.2023 на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном : проводив її поховання, здійснює нагляд за будинком, обробляє земельну присадибну ділянку. (а.с.21) Як вбачається із листа завідувача Чечельницькою державною нотаріальною конторою Стецюка С.П. № 88/01-16 від 23.02.2023 [PERSON] щодо порядку спадкування земельної частки (пай), яка розташована на території Ольгопільської сільської ради (с. Берізки-Чечельницькі) Гайсинського району Вінницької області, право на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом за правом представлення, є її внук [PERSON] , батько якого [PERSON] помер [INFO] роз`яснено, що він має право звернутись до суду по питанню визнання права власності в порядку спадкування у зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів на вищевказаний об`єкт спадкування.(а.с. 25) Відповідно до частин 1 та 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Пунктом 2 ч. 4 "Прикінцевих та перехідних положень ЦК України" передбачено, що, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Аналіз положень Розділу VІІ "Спадкове право" ЦК Української РСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 526 ЦК УРСР визначено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він : фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Тобто, [PERSON] є спадкоємцем першої черги та фактично вступив в управління спадковим майном після померлої [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 ''Про судову практику у справах про спадкування'', у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзацу 1 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 ''Про судову практику у справах про спадкування'', при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України ''Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)'' передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 ''Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування'' у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що, оскільки [PERSON] , який є спадкоємцем за правом представлення майна [PERSON] , так як син спадкодавця спадкоємець першої черги - батько позивача [PERSON] помер ще до смерті своєї матері, а[PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном після смерті своєї бабусі [PERSON] , однак не може оформити своїх спадкових прав через те, що сертифікат на право на земельну частку (паї) втрачений, а іншим шляхом визнати право на неї неможливо, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судові витрати за клопотанням представника позивача залишити за позивачем.

Outcome: approved