Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Волочиська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Городоцької міської\~ради Хмельницької\~областізвернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про витребування земельної ділянки, посилаючись на те, що повернення у власність держави незаконно приватизованої земельної ділянки сприятиме реалізації зазначених конституційних положень є умовою позбавлення безпідставних переваг відповідача\~\~ [PERSON] та відновлення можливості справедливого (законного) розподілу такого обмеженого державного ресурсу, що становить державний інтерес. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ Відповідачі повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за відомою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, але своїм правом на участь не скористалися, про причини неприбуття не повідомили, відзиву на позов не надали. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.3ст.\~211, ч.1ст.223, ч.1ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», однак позивач Городоцька міська рада не виявила бажання самостійно звертатися за захистом своїх прав. Таким чином, суд вважає доведеним право прокурора на звернення до суду з метою недопущення незахищеності інтересів держави. 27.05.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким ряд змін внесено до Земельного кодексу України. Зокрема, розділ Х «Перехідні положення» доповнено пунктом 24 наступного змісту: з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначених випадків. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Тобто, належним позивачем по цій справі є Городоцька міська рада Хмельницької області. Як встановлено в судовому засіданні, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.11.2017 №22-21098-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, (кадастровий номер 6821286800:03:014:0006), розташованої за межами населених пунктів Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району (на теперішній час за межами с. Пільний Олексинець Городоцької ОТГ Хмельницького району) та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу, 04.07.2018 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. 02.08.2018 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1104. Цього ж дня, зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №\~27325454 за [PERSON] .. В подальшому шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0006, утворено земельні ділянки з кадастровими номерами 6821286800:03:014:0010 та 6821286800:03:014:0011, площею по 1 га та 29.11.2018 право власності на новоутворені земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] 11.12.2018 на підставі договору міни, серія та номер 1720, право власності на утворену земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0010 площею 1 га зареєстровано за [PERSON] . 27.12.2018 на підставі договору міни, серія та номер 1789, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0010 площею 1 га зареєстровано за [PERSON] . Після цього, шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 6821286800:03:014:0012, 6821286800:03:014:0013, 6821286800:03:014:0009, 6821286800:03:014:0008, 6821286800:03:014:0011, 6821286800:03:014:0010 утворено земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0014 площею 6 га та 27.02.2019 право власності на новоутворені земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно матеріалів спадкової справи спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] . На момент розгляду справи вона є власником спадкового майна, в тому числі й спірної земельної ділянки. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, до отримання земельної ділянки з кадастровим номером 6821286800:03:014:0006 [PERSON] отримував інші земельні ділянки: -на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-12035-СГ від 16.05.2016 у приватну власність (право власності зареєстровано 23.05.2016) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1.5161 га за кадастровим номером 6825081800:02:004:0333, що розташована на території Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; -на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-12875-СГ від 24.05.2016 у приватну власність (право власності зареєстровано 03.09.2016) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га за кадастровим номером 6825582600:06:042:0014, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; -на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-24842-СГ від 21.09.2016 у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га за кадастровим номером 6825584600:07:052:0311, що розташована на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (право власності зареєстровано 05.10.2016). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 78 Земельного кодексу України\~право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.\~Статтею 80 ЗК України\~встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями\~83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектара. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 17.11.2017 №22-21098-СГ) вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання і, відповідно, не мав права на отримання земельної ділянки безоплатно у власність з кадастровим номером 6821286800:03:014:0006. Зазначене підтверджується висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 по справі № 525/1225/15-ц, в якій зазначено, що з урахуванням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах За вказаних обставин вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.11.2017 № 22-21098-СГ є незаконним, а земельна ділянка передана зазначеним наказом [PERSON] незаконно. Згідно із висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі № 910/1809/18, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного суду у постанові від 11.02.2020 по справі № 922/614/19, де зазначено «У спорах про витребування земельної ділянки вимога про визнання наказів Головного управління Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою; така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Водночас позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України ,якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Земельна ділянка загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821286800:03:014:0006), що знаходиться за межами населених пунктів Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району (на теперішній час за межами с. Пільний Олексинець Городоцької ОТГ Хмельницького району), вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності, внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. При цьому, [PERSON] придбав вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та в подальшому відчужувати. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв`язку із цим, коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна відчужувача за першим правочином. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №916/2130/15, від 06.03.2019 у справі №911/3158/17. Факт об`єднання [PERSON] вищезазначених земельних ділянок, внаслідок якого утворено земельну ділянку з кадастровим номером 6821286800:03:014:0014 площею 6 га не перешкоджає витребуванню земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.11.2017 №22-21098-СГ у власність [PERSON] (кадастровий номер 6821286800:03:014:0006) площею 2 га на користь Городоцької міської об`єднаної територіальної громади в особі Городоцької міської ради. Окрім цього, згідно постанови Верховного суду від 25.07.2018 у справі №640/8456/16-ц у разі об`єднання земельних ділянок не відбувається виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, фактично та юридично відбувається заміна кількох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх документах. Залишаються попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема не відбувається зміна їх цільового призначення, розташування тощо. Таким чином, спірну земельну ділянку не слід вважати іншим, новоствореним майном, яке неможливо витребувати від відповідача за правилами статті 388 ЦК України. Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах щодо оцінки створення нового майна викладений у постанові Верховного Суду України від 6 липня 2016 року у справі № 6-1213цс16. Враховуючи, що кінцевим власником спірного майна є відповідач [PERSON] , належним способом захисту прав є витребовування власником земельної ділянки. В даному випадку сформована земельна ділянка з кадастровим номером 6821286800:03:014:0014 була утворена за рахунок, у тому числі, земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821286800:03:014:0006), а остання, вибула із володіння держави незаконно. Таким чином, у зв`язку із витребуванням земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821286800:03:014:0006), земельна ділянка з кадастровим номером 6821286800:03:014:0014 не може існувати як об`єкт цивільних прав в силу наведених положень статті 79-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги стосуються відповідача по справі [PERSON] , саме з цього відповідача підлягає на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved