Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.03.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] (далі квартира, житло). За даною адресою 08.08.2011 року було зареєстровано місце проживання її сина [PERSON] , проте останній у житлі фактично не проживав, оскільки мешкав в орендованому житлі за іншою адресою. Про такі обставини вона повідомляла ДКП «Луцьктепло» та вказувала, що послугами, які надаються відповідачем у квартиру, будуть користуватися виключно 2 особи вона та її чоловік. Однак, як вбачається із наданого ДКП «Луцьктепло» їй «розрахунку послуги постачання гарячої води» за січень 2019 року квітень 2022 року, в січні 2021 року відповідачем було прийнято рішення про те, що в її квартирі мешкає у фактично користується гарячою водою 3 мешканці та про проведення подальшому нарахувань за спожиту гарячу воду 3 мешканцям. В подальшому, в лютому 2022 року згідно «розрахунку послуги постачання гарячої води» за січень 2019 року квітень 2022 року, ДКП «Луцьктепло» прийняло повторно рішення про те, що в її квартирі мешкає 4 мешканці та фактично користується гарячою водою, а також про проведення подальшому нарахувань за спожиту гарячу воду 4 мешканцям. Однак, кількість фактичних користувачів послуг, які надаються відповідачем у належну їй квартиру із серпня 2011 року не змінилася. З наведеного слідує, що «рішення про встановлення фактичної кількості осіб (споживачів) та проведення відповідних нарахувань» ДКП «Луцьктепло» фактично приймало в січні 2021 року та в лютому 2022 року. У зв`язку з цим, 27.02.2023 року вона звернулась письмово до ДКП «Луцьктепло» про надання їй копій вищевказаних рішень, однак станом на дату подачі даного позову відповідь нею не отримана. На підтаві наведеного, просить суд, зобов`язати ДКП «Луцьктепло» надати їй «рішення, як наміру вчинити дії щодо встановлення фактичної кількості осіб (споживачів) та проведення відповідних нарахувань», які прийняті в довільній формі в січні 2021 року та в лютому 2022 року, з метою їх подальшого оскарження в судовому порядку. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2023 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами (а.с. 18). 11.04.2023 року від відповідача ДКП «Луцьктепло» на адресу суду надійшов відзив на вищевказану позовну заяву в якому зазначено, що документальні рішення, які просить надати позивач ДКП «Луцьктепло» не приймалися та їх видача чинним законодавством не передбачена. Натомість, до відповідача ані [PERSON] , ані інші особи, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , не із заявами щодо зменшення розміру плати не зверталися, жодних підтверджуючих документів на обґрунтування наявності підстав для зменшення плати не надавали, хоча зазначені дії є обов`язком споживача послуг. Також вважає, що дана справа є тотожною справі № 161/16276/22, рішення по якій набрало законної сили, а повторно подана [PERSON] позовна заява містить перефразовані зі зміненим формулюванням, але тотожні предмет та підстави позову до зазначеної вище справи. Враховуючи наведене, у задоволені позову просить відмовити (а.с. 21-26). 12.05.2023 року позивачкою було подано до суду відповідь на відзив, яка вмотивована тим, що наведені представником відповідача доводи у його відзиві та посилання на норми матеріального права не спростовують обгрунтованості її позову. Наголошує, що до січня 2021 року їй нараховувалися платежі за гарячу воду з розрахунку на 2 мешканців, проте після того, з невідомих причин, такі розрахунки почали здійсюватися на 3 та 4 мешканців в інші періоди відповідно. Поряд з цим, оскільки рішення про зміну кількості споживачів, які постійно проживають в належній їй квартирі було фактично прийнято і нарахування проводилися, тому вона має право на отримання такого процесуального документа. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити (а.с. 44-45). Станом на\~дату ухвалення\~даного судового\~рішення заперечення\~на відповідь\~на відзив\~на позовну\~заяву від\~відповідача ДКП\~«Луцьктепло» на адресу суду не надходили, а строки на подання таких сплинули. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ДКП «Луцьктепло» надає житлово-комунальні послуги по теплопостачанню у житло [PERSON] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка, яка там проживає, ними користується. Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] , остання фактично оспорює правомірність нарахування ДКП «Луцьктепло» вартості житлово-комунальних послуг по теплопостачанню та зазначає, що відповідні розрахунки, зокрема в січні 2021 року та в лютому 2022 року, проводилися відповідно до кількості осіб, що зареєстровані у цьому приміщенні, попри ту обставину, що кількість осіб, які фактично користуються даними послугами є відмінною (меншою). Про вищевказану обставину свідчить, зокрема, наявність спору між сторонами в цивільній справі № 161/7775/22, предметом якого є стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованості за послуги з теплопостачання, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , у період по квітень 2022 року. У зв`язку з цим, [PERSON] у даному позові просить суд зобов`язати ДКП «Луцьктепло» надати їй рішення, як наміру вчинити дії щодо встановлення встановлення фактичної кількості осіб (споживачів) та проведення відповідних нарахувань, прийнятих у січні 2021 року та в лютому 2022 року, з метою їх подальшого оскарження в судовому порядку. Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та є предметом даного спору, суд приходить до наступного. Відносини між виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води і споживачем регулюється ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року № 2119-VIII, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182. У відповідності до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами, надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, правовідносини між мешканцям житлового будинку [ADDRESS] та ДКП «Луцьктепло», як надавачем послуг, здійснюються на договірних засадах: індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії без обслуговування внутрішньобудинкових мереж та ДКП «Луцьктепло» індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води без обслуговування внутрішньобудинкових мереж, що є публічними договорами приєднання. Обсяги спожитих комунальних послуг по будинках визначається вузлами комерційного обліку, а по квартирах вузлами розподільчого обліку. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, належна позивачці квартира не обладнана вузлом розподільчого обліку гарячої води (індивідуальним засобом обліку), тому нарахування за послугу із постачання гарячої води здійснюється відповідно до кількості зареєстрованих осіб та затвердженої норм споживання гарячої води на одну особу за діючими, затвердженими виконавчим комітетом Луцької міської ради, тарифами на послугу з постачання гарячої води. Розподіл обсягів спожитої гарячої води проводиться відповідно до фактичних показників квартирних засобів обліку. Для квартир, не обладнаних лічильником гарячої води, розподіл проводиться відповідно до затвердженої норми та кількості зареєстрованих осіб по особових рахунках споживачів. Пунктом 28 Правил надання послуги з постачання гарячої води встановлено, що у разі коли кількість осіб у житловому приміщенні багатоквартирного будинку, які фактично користуються послугою, не відповідає кількості осіб, що зареєстровані у цьому приміщенні, виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги, можуть прийняти рішення щодо встановлення фактичної кількості осіб (споживачів) та проведення відповідних нарахувань відповідно до неї. Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору. Згідно Рішення виконавчого комітету Луцької міської ради «Про інформаційне забезпечення єдиної системи обліку оплати за житлово-комунальні послуги» від 07.04.2021 року № 254-1, - інформацію про зміни кількості зареєстрованих або тимчасово проживаючих осіб, що користуються його послугами, отримує від Муніципального сервісного центру, Департаменту соціальної політики Луцької міської ради та голів ОСББ. Згідно пп. 7 п. 43 Правил надання послуги з постачання гарячої води споживач має право на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). В ході розгляду справи позивачкою [PERSON] не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що вона чи інші особи, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , зверталися із заявою про зміну кількості зареєстрованих або тимчасово проживаючих осіб, що користуються послугами ДКП «Луцьктепло». Відтак, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виконала свій обов`язок, передбачений п. 28, пп. 7 п. 43, пп. 11 п. 45 Правил надання послуги з постачання гарячої води, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182, та проінформувала відповідача про фактичну кількість проживаючих у житлі осіб, або про тимчасову відсутність в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження. При цьому, варто наголосити на наступному. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказане положення матеріального закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, суд може захистити лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, а відсутні такого порушення унеможливлює існування цивільного спору, що є підставою для відмови у позові. Як зазначає у своєму позові [PERSON] , 27.02.2023 року вона звернулася до ДКП «Луцьктепло» із заявою про надання їй рішення щодо проведення нарахувань плати за послуги з постачання гарячої води з 01.01.2021 року з розрахунку на три особи та з 01.02.2022 року з розрахунку на 4 особи, однак відповідь не неї від відповідача не отримала. Однак, чинним законодавством не передбачено прийняття виконавцем житлово-комунальних послуг будь-яких «рішень щодо встановлення фактичної кількості осіб (споживачів) та проведення відповідних нарахувань».\~ У свою чергу, якщо, на думку позивача, відповідач невірно обраховує розмір житлово-комунальних послуг, зокрема протиправно відмовив у нарахуванні послуг виходячи з кількості фактично проживаючих, а не зареєстрованих, осіб, спір між ними може бути вирішений під час\~розгляду цивільного спору про стягнення з неї заборгованості за ці послуги.\~Суд зауважує, що такий спір між сторонами існує\~(цивільна\~справа № 161/7775/22) і [PERSON] у ньому наводила аналогічні за змістом доводи, які були оцінені судом першої інстанції. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до ДКП «Луцьктепло» про зобов`язання вчинити дії у повному обсязі. У зв`язку з відмовою у позові та з огляду на положення ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed