Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

29 квітня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 04 вересня 2010 року між ним [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований, виконавчим комітетом Новоолекандрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 59. Від шлюбу маємо спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження №40 Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони не зійшлися характерами і вже тривалий час в них немає спільних інтересів. Останнім часом подружжя не могло дійти до спільної думки у вирішенні важливих питань. Позивач з відповідачем не можуть, як сім`я приживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні пробами. Подружжя неодноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль. Позивач з відповідачем на даний час не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет та спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивач прийняв рішення, що розірванні шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними вже припинені з 2019 року. Враховуючи всі ці обставини, треба вважати, що їхня сім`я остаточно розпалася, а шлюб має лише формальний характер. Вважав, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і примирення та подальше подружнє життя між ними та збереження сім`ї неможливе. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя 24 березня 2023 року на підставі розпорядження №36/23 вищезазначена справа передана до провадження судді Васюченка О.Г.. Ухвалою від 24 березня 2023 року постановлено прийняти дану справу до свого провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилась, про час та дату повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, проте про причини своєї неявки не повідомила, відповідних заяв чи клопотань не надала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, 04 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який був зареєстрований, виконавчим комітетом Новоолекандрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 59. Від шлюбу маємо спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження №40 Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Спільне життя у подружжя не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, різність характером та відсутність спільних інтересів. Останнім часом подружжя не могло дійти до спільної думки у вирішенні важливих питань. Позивач з відповідачем не можуть, як сім`я приживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні пробами. Подружжя неодноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, та всі зусилля налагодити відносини були марними. Позивач з відповідачем на даний час не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет та спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними вже припинені з 2019 року. Враховуючи всі ці обставини, суд, вважав, що сім`я позивача та відповідача остаточно розпалася, а шлюб має лише формальний характер. А отже, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і примирення та подальше подружнє життя між ними та збереження сім`ї неможливе. У відповідності до ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору. Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище відповідача не змінювати, оскільки відповідних клопотань не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved