Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства, у якій просив визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , а також внести зміни у актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , здійснений Заліщицьким ВДРАЦС, а саме: у графі прізвище змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі батько зазначити « [PERSON] , громадянин України». В обгрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у стосунках без реєстрації шлюбу з 2020 року, які погіршилися у лютому 2022 року з невідомих позивачу причин. [INFO] у відповідачки народилася дитина, зареєстрована як [PERSON] , відомості про батька якої були записані зі слів матері на підставі вимоги ч.1 ст.135 СК України. Відповідачка не повідомила позивача про дату державної реєстрації народження дочки, відтак останній був позбавлений можливості подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства відносно новонародженої дитини. Відсутність даних позивача [PERSON] у свідоцтві про народження [PERSON] як батька останньої унеможливлює виникнення взаємних прав і обов`язків батька та дитини, при цьому у позасудовому порядку вирішити вищевказане питання неможливо, що обумовлює доцільність визнання батьківства на підставі рішення суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 02.06.2023 року до закінчення підготовчого судового засідання представник позивача - адвокат Кульгавець С.М. подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни в актовий запис № 70 від 08.04.2022 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , здійснений Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), а саме: у графі "батько" зазначити " [PERSON] , громадянин України". Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності, зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника відповідачки надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати за їх відсутності, зменшені позовні вимоги визнають повністю. . ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 16.03.2023 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.04.2022 року, виданим Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [INFO] у м.Заліщики Заліщицького району Тернопільської області народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №70. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у стосунках стверджується, зокрема, фотозображеннями, долученими до позовної заяви. Відповідачка [PERSON] з позовними вимогами про визнання батьківства погодилася та визнала, що позивач [PERSON] , [INFO] , дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої до актового запису про народження було внесено з її слів на підставі ч.1 ст.135 СК України, про що представником відповідачки - адвокатом Данильчук Назарієм Богдановичем подано письмову заяву. V. Оцінка суду Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєтрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006 року №3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п.7 вказаної постанови із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Відповідно до п.9 цієї постанови відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, що не суперечить закону, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства слід задовольнити повністю, Суд вважає, що внесення відомостей про батька до актового запису про народження [PERSON] [INFO] на підставі ч.1 ст.135 СК України та відсутність даних позивача [PERSON] у свідоцтві про народження [PERSON] у графі «батько» унеможливлює виникнення взаємних прав і обов`язків батька та дитини, передбачених Сімейним Кодексом України, відтак особисті немайнові права позивача згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України підлягають захисту шляхом визнання батьківства. VI. Щодо розподілу судових витрат Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі викладеного та

Outcome: approved