Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що з 20 вересня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно довідки Національного медичного університету імені О.О.Богомольця [PERSON] є студенткою І курсу, навчається за рахунок коштів держбюджету на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2028 року. У зв`язку з чим просить стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання за денною формою навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня досягнення повноліття, а саме, [INFO] і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 20 вересня 2003 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року було розірвано (а.с. 4-6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). 15 червня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 12-15). Згідно довідки Національного медичного університету імені О.О.Богомольця [PERSON] є студенткою І курсу, навчається за рахунок коштів держбюджету на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2028 року (а.с. 7). Позивач просить стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання за денною формою навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня досягнення повноліття, а саме, [INFO] і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, а також доказів, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Третя особа скористалася своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову, відповідно до яких просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, суд враховує наступні обставини, зокрема: відповідач офіційно працевлаштований, має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку та малолітнього сина, а також заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 186 124,27 грн. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів поганого стану його здоров`я чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог: стягнути аліменти із [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податкова [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання за денною формою навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 січня 2023 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. В решті позовних вимог відмовити. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: partial