Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] в м. Донецьку у віці 91 року померла її мати [PERSON] . Про смерть матері її повідомила сестра [PERSON] , яка на теперішній час проживає в м. Донецьку. Отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану вона не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідно для внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України та видачі свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьку. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася повторно, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином,направила листа, в якому просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянки України, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецька, зареєстрована в [ADDRESS] . (а. с. 7-11) Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 14) З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 15 липня 1977 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 482. (а. с. 15) Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 20 грудня 2022 року Київським відділом реєстрації актів державного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції самопроголошеної Донецької народної республіки, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьку Київського району самопроголошеної Донецької народної республіки, про що складений відповідний запис №1462. (а. с. 21) Як убачається з копії про причину смерті № 9888 від 10 грудня 2022 року, [PERSON] померла [INFO] , причина смерті - церебральний атеросклероз (а. с. 22) Згідно з довідкою від 26 вересня 2022 року № 3226-7001531667, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецька, взята на облік внутрішньо переміщеної особи і її фактичним місцем проживання є [ADDRESS] . ( а. с. 13) Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Донецьк відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою, не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що [PERSON] померла в м. Донецьку [INFO] , що за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Outcome: approved