Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, по якому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] , як батька, з актового запису №18 від 06.03.2000 про народження [PERSON] , внесеного Новенською селищною радою міста Кіровограда, зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни в актовий запис у книзі актів громадянського стану про народження [PERSON] , видати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою усунення від спадкування за законом особи, яка не є спадкоємцем, [PERSON] вимушений звернутися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] . Позивач є рідним сином батьків [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько - [PERSON] . З дати смерті батька позивач весь час проживав разом із своєю матір`ю - [PERSON] , яка потребувала постійного піклування та догляду, до моменту її смерті. Після смерті\~матері позивача\~відкрилась спадщина\~у вигляді\~-\~квартири що\~знаходиться за\~адресою:\~ [ADDRESS] . [PERSON] є спадкоємцями всього майна за законом, яке належало за життя його батькам. 23.09.2020 року звернувся до нотаріуса з метою отримання інформації про відкриття спадкової справи. Після отриманого витягу про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності стало відомо про те, що приватним нотаріусом міського нотаріального округу Звіздун Н. К., здійснено державну реєстрацію права власності на сина позивача - [PERSON] - онука його померлої матері [PERSON] , який є спадкоємцем другої черга після позивача. Відмова від спадщини не здійснювалась. Вказує, що нормами шостої книги ЦК України чітко передбачено, що спадкоємцями за законом є лише родичі, то наразі виникла потреба звернутися з позовом про оспорювання батьківства та виключення [PERSON] з числа родичів. Факт батьківства позивача відносно [PERSON] , спростовується тим, що його група крові є відмінною від групи крові позивача та колишньої дружини [PERSON] . Вважає, якщо у обох батьків II група крові, у дитини може бути І або II група крові, якщо у батьків II та III група крові, у дитини може бути І, II, III або IV група крові, якщо у батьків II та IV група крові, у дитини може бути II, III або IV група крові. За вказаних обставин вимушений звернутись до суду з позовом про оспорювання батьківства. Крім того, в порядку підготовки справи до слухання просив витребувати від [PERSON] та [PERSON] медичну документацію, в якій міститься інформація про їх групу крові. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.09.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивач усунув. Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, призначено підготовче засідання. 13.12.2021 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда здійснено процесуальне правонаступництво з третьої особи - Новенської селищної ради на Кропивницьку міську раду. 23.02.2022 року до суду надійшло клопотання позивача про визнання обов`язкової явки відповідачів [PERSON] та [PERSON] у судове засідання по розгляду справи для можливості з`ясування медичних даних щодо групи крові для встановлення правомірності факту батьківства. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2022 року у задоволенні клопотання сторони позивача від 02.09.2021 року про витребування доказів та від 23.02.2022 року про визнання обов`язкової явки відповідачів відмовлено, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представника позивача вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, на електронну адресу суду від представника відповідачів 24.01.2023 року надійшла заява щодо проведення засідання у їх відсутності, позовні вимоги не визнали, у їх задоволенні просили відмовити. В судове засідання представник третьої особи Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вирішення питання залишила на розсуд суду. Крім того, повідомила, що в архіві відділу зберігається актовий запис про народження на [PERSON] №18 від 06.03.2000 року, складеного Новенською селищною радою м. Кіровограда. Батьком вказаний [PERSON] , [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька вказані на підставі свідоцтва про укладення шлюбу виданого Кіровським РАГСом м. Кіровограда, актовий запис про шлюб №456 від 12.07.1997 року. Тому, державна реєстрація дитини проведена відповідно до ст. 133 СК України «якшо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини», а не за ст. 135 СК України, як зазначає позивач. Представник третьої особи Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити, з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 та 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За змістом ч. 5, 6 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно ч. 3 ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Однак, відповідно вимог статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення також в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 7). Пунктами 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Судом встановлено, що згідно запису акта про одруження 12.07.1997 [PERSON] та [PERSON] одружились, свідоцтво про укладення шлюбу видано Кіровським РАГСом м. Кіровограда, актовий запис про шлюб №456 від 12.07.1997 року. [INFO] в м. Кіровограді Кіровоградської області, Україна, народився [PERSON] , про що 06.03.2000 року складено Новенською селищною радою міста Кіровограда відповідний актовий запис №18. Батьками вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 06.03.2000 року. Як вбачається із запису акта про народження №18 від 06.03.2000 року за заявою [PERSON] видано свідоцтво серія [NUMBER] . Підставами запису відомостей про батька є свідоцтво про укладення шлюбу видане Кіровським РАГСом м. Кіровограда, актовий запис про шлюб №456 від 12.07.1997 року. Оспорений позивачем актовий запис № 18 про народження [PERSON] та відомості про батька дитини вчинено 06.03.2000 року. Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню відповідні положення КпШС України, чинні на час їх виникнення, тобто на час вчинення оспореного позивачем актового запису. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом положень статті 15 ЦК України право особи на захист свого цивільного права виникає у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням указаних норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд, на підставі наданих сторонами доказів, повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. [PERSON] звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позивач оспорює своє батьківство щодо [PERSON] , [INFO] . Станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом у вересні 2021 року [PERSON] був повнолітнім. Положеннями законодавства, яке регулює сімейні правовідносини, зокрема, відносини батьків та дітей, встановлене визначене коло взаємних прав і обов`язків батьків і дітей, обов`язки батьків по захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, права і обов`язки батьків по вихованню дітей, тощо. Указані обов`язки батьків щодо неповнолітніх дітей діють з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, сприяння засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, створення умов для отримання дитиною освіти, тощо, надані батькам до досягнення дитиною повноліття, після чого дитина набуває повної правосуб`єктності і необхідність виконання батьками указаних вище обов`язків не є імперативно. Існування відомостей про батька в актовому записі про народження дитини після досягнення дитиною повноліття саме по собі не призводить до порушення прав особи, яка записана батьком дитини. Звертаючись до суду з позовом позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у нього є сумніви щодо того, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки його група крові є відмінною від групи крові [PERSON] та [PERSON] . Відповідно ст. 52 КпШС України походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Статтею 54 КпШС України визначено, що батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них. Згідно з частиною першою статті 56 КпШС України особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років. Із наведених вище норм вбачається, що статтею 56 КпШС було встановлено строк позовної давності в один рік щодо вимог про виключення запису про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. При цьому, цей строк є присічним та поновленню не підлягає, починається з того часу, коли чоловікові стало відомо або повинно було стати відомо про те, що він записаний батьком дитини. Разом з тим, у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, який міститься в постанові від 22.05.2018 року (справа №369/6892/15-ц), зазначено, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Таким чином, перш ніж вирішувати питання про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог позивача, суд повинен з`ясувати, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. При цьому, необхідно зазначити, що в даній справі сторона відповідачів заяви про застосування наслідків спливу позовної давності не подавала, вказуючи на безпідставність заявлених позивачем вимог. Доказів того, що позивач не знав чи не міг знати про те, що в актовому записі про народження [PERSON] значаться відомості про нього як батька дитини, матеріали справи не містять. Навпаки, як вбачається із запису акта про народження №18 від 06.03.2000 року за заявою [PERSON] видано свідоцтво серія [NUMBER] . Підставами запису відомостей про батька є свідоцтво про укладення шлюбу видане Кіровським РАГСом м. Кіровограда, актовий запис про шлюб №456 від 12.07.1997 року. Тому, позивач, знаючи що він не є батьком [PERSON] , знаючи про те, що він вписаний як батько [PERSON] в свідоцтво про його народження, не оскаржував такий актовий запис. Разом з тим, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed