Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 49 012,40 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 09.11.2018 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/6588864, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Ford державний реєстраційний номер [NUMBER] (болгарська реєстрація). 23.01.2019 р. о 04:53 год. по вулиці Саксаганського, 112 в місті Києві за участю транспортного засобу Ford державний реєстраційний номер [NUMBER] (болгарської реєстрації) під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mitsubishi державний реєстраційний номер [NUMBER] мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно з умовами полісу АМ/6588864 на підставі страхових актів № 19.59.6588864-1675 від 13.08.2019 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб Mitsubishi державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 49 012,34 грн. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» відшкодувало власнику транспортного засобу витрати на ремонт автомобіля в сумі 49 012,34 грн. Між тим у зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце пригоди, то Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] в сумі 49 012,34 грн. 14.05.2021 р. між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» укладено договір № 1/АК про відступлення права вимоги, 01.12.2021 р. між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та позивачем укладено договір відступлення права вимоги № 1/1/АК. Ухвалою судді від 13.01.2023 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 13.01.2023 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, та, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2019 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтю 122-4 КУпАП і відповідно до обставин, встановлених означеною постановою суду, [PERSON] 17.04.2019 р. о 04:53 год. по вулиці Саксаганського, 112 в місті Києві, керуючи автомобілем Ford державний реєстраційний номер [NUMBER] (болгарської реєстрації), був неуважний до дорожньої обстановки щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом і здійснив наїзд на автомобіль Mitsubishi державний реєстраційний номер [NUMBER] , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди; в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження; у постанові від 24.05.2019 р. зазначено, що вина [PERSON] підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Через те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» відшкодувало власнику транспортного засобу витрати на ремонт автомобіля в сумі 49 012,34 грн, означені обставини знайшли своє підтвердження: страховому акті № 19.59.6588864-1675 від 13.08.2019 р., розрахунку страхового відшкодування, платіжному дорученні № 9390 від 01.10.2019 р. Суду надано договір № 1/АК від 14.05.2021 р., за яким Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (первісний кредитор) передало Фізичній особі-підприємцю [PERSON] (новий кредитор) права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування, у тому числі до [PERSON] у сумі 49 012,34 грн (додаток № 1 до договору № 1/АК від 14.05.2021 р.). Суду надано договір № 1/1/АК від 01.12.2021 р., за яким Фізична особа-підприємець [PERSON] (первісний кредитор) передав Фізичній особі-підприємцю [PERSON] (новий кредитор) права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування, якій перейшли до первісного кредитора за договором про відступлення права вимоги № 1/АК від 14.05.2021 р., у тому числі до [PERSON] у сумі 49 012,34 грн (додаток № 1 до договору № 1/1/АК від 01.12.2021 р.). Відповідно до підпункту в) підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 49 012,40 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивач просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях № 13-рп/2000 від 16.11.2000 р., № 23-рп/2009 від 30.09.2009 р., зокрема, у рішенні № 23-рп/2009 від 30.09.2009 р. зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно частин першої, третьої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, представництво інтересів Фізичної особи-підприємця [PERSON] здійснювалося адвокатом Капля А.С. відповідно до договору про надання правової допомоги № 2 від 01.12.2021 р. та на підставі ордеру серії АІ № 1290414 від 11.10.2022 р. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу Капля А.С. позивачем до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі від 11.10.2022 р. наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 2 від 01.12.2021 р., у договорі про надання правової допомоги сторони визначили фіксований розмір вартості послуг (гонорару) за правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн. Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розмір означених судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником позивача в межах розгляду цивільної справи № 755/302/23-ц є правничою допомогою в розумінні вимог закону в межах саме даної цивільної справи, а тому витрати на професійну правничу допомогу адвоката Капля А.С. у розмірі 3 000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved