Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Представник АТ\~«ОТП Банк»\~звернувся до\~суду з\~вищевказаним позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 24\~листопада 2006\~року між\~ЗАТ «ОТП\~Банк» (правонаступником\~якого є\~АТ «ОТП\~Банк» і\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ML-102/375/2006\~та видано\~грошові кошти\~позичальнику в\~сумі 20\~000\~доларів США\~шляхом їх\~безготівкового переказу\~на поточний\~рахунок позичальника.\~Пунктом 1.1\~частини №2\~кредитного договору\~встановлено,\~що банк\~передає позичальнику\~кредит у\~розмірі та\~валюті,\~що визначений\~в частині\~№1\~цього договору,\~а позичальник\~приймає кредит,\~зобов`язується належним\~чином використати\~та повернути\~банку суму\~отриманого кредиту,\~а також\~сплати відповідну\~плату за\~користування кредитом\~і виконати\~інші зобов`язання,\~як це\~вказано у\~договорі.\~Пунктом 3\~частини №1\~кредитного договору\~передбачено,\~що проценти\~за користування\~кредитом розраховуються\~банком на\~основі плаваючої\~процентної ставки,\~що складається\~з фіксованого\~відсотка \~5,99\~%\~річних та\~FIDR\~ процентна\~ставка по\~строкових депозитах\~фізичних осіб\~у валюті,\~тотожній валюті\~кредиту,\~що розмішені\~в банку\~на строк\~366\~днів,\~з виплатою\~процентів після\~закінчення строку\~дії депозитного\~договору,\~і в\~подальшому відсоткова\~ставка за\~кредитом змінювалася\~відповідно до\~укладених додаткових\~договорів,\~а датою\~остаточного повернення\~кредиту є\~24\~листопада 2026\~року.\~Зазначає,\~що всупереч\~умовам кредитного\~договору зобов`язання\~позичальника щодо\~повернення кредиту\~та сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами не\~виконуються,\~зокрема не\~виконується графік\~погашення кредиту,\~порушується порядок\~та строки\~сплати відсотків,\~і станом\~на 19\~грудня 2022\~року заборгованість\~відповідачів за\~кредитним договором\~складає:\~5\~504,47\~доларів США\~ сума\~заборгованості за\~тілом кредиту,\~що за\~курсом НБУ\~станом на\~19\~грудня 2022\~року становить\~201\~290,77\~грн.;\~244,27\~доларів США\~ сума\~заборгованості за\~нарахованими відсотками\~за період\~з 24\~березня 2022\~року по\~18\~грудня 2022\~року, що за курсом НБУ станом на 19 грудня 2022 року становить 8 932,62 грн. Загалом заборгованість відповідача на 19 грудня 2022 року становить 5\~748,74 доларів США. У зв`язку з вищезазначеним він звернувся до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року в сумі 5\~748,75 доларів США, що включає 5\~504,47 доларів США суми заборгованості за тілом кредиту і 244,27 доларів США суми заборгованості за нарахованими відсотками за період 24 березня 2022 року по 18 грудня 2022 року, а також судовий збір у сумі 3\~153,35 грн. Розпорядженням №1/0/9-22 від 06 березня 2022 року Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі представника, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, також виклик відповідачів здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представили, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 17 травня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із вимогами статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі статті 1 Статуту Акціонерного товариства «ОТП БАНК», АТ «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна» (а. с. 72-78). Судом встановлено, що 24 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-102/375/2006, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 20 000 доларів США, з цільовим використанням кредиту - на придбання нерухомого майна та сумою першочергово внеску не менше 15% вартості нерухомого майна у відповідності до договору купівлі-продажу; датою остаточного повернення кредиту 24 листопада 2026 року; датою платежу 24 числа кожного місяця, розміром платежу 83,34 долари США + сума нарахованих процентів на дату платежу, з використанням плаваючої процентної ставки (фіксований відсоток + FIDR), і розміром фіксованого відсотку 5,99% річних. Повернення кредиту здійснюється шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються (щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту) (а. с. 5-9). Крім того, отримання [PERSON] кредиту згідно кредитного договору №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року в сумі 20\~000 доларів США підтверджується меморіальним ордером №3 від 24 листопада 2006 року (а. с. 24). В подальшому до кредитного договору №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року укладались додаткові договори, якими вносились зміни та доповнення до кредитного договору, зокрема, додатковим договором №5 від 23 жовтня 2015 року на період з 26 жовтня 2015 року до 23 березня 2016 року (включно) для розрахунку процентів за користування кредитом погодили використання фіксованої процентної ставки 8,97 % річних, а на період з 24 березня 2016 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом погодили використання плаваючої процентної ставки (фіксований відсоток + FIDR) з розміром фіксованого відсотку 4,99 % річних (а. с. 10-17). З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором 24 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-102/375/2006, згідно до умов якого поручитель зобов`язалася перед банком відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року, в повному обсязі таких зобов`язань. Крім того, додатковим договором №1 від 23 жовтня 2015 року до договору поруки №SR-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року було внесені зміни та доповнення (а. с. 18- 21). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року та виписок з особового рахунку загальна сума заборгованості по кредитному договору станом на 19 грудня 2022 року складає 5\~748,74 доларів США та складається з заборгованості по кредиту - 5\~504,47 доларів США та заборгованості по відсоткам 244,27 доларів США (а. с. 22-23, 25-68). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1055 ЦК України передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 20\~000 доларів США зі строком виконання до 24 листопада 2026 року. Відповідач [PERSON] , у свою чергу, порушує умови вищезазначеного кредитного договору, не сплачує своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого має заборгованість в сумі 5\~748,74 доларів США. Відповідно до ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачами не спростовано у встановленому законом порядку вищезазначений розрахунок. Крім того, зважаючи на укладений договір поруки №SR-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року позивач вправі вимагати солідарного виконання боргових зобов`язань позичальника за кредитним договором №ML-102/375/2006 від 24 листопада 2006 року позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] . Згідно п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у поновному обсязі, оскільки позивачем заявлені вимоги щодо стягнення тіла кредиту та заборгованості по відсоткам за договором. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позовна заява АТ «ОТП Банк», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості, підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідачів на користь АТ «ОТП Банк» підлягає стягненню сума заборгованості в загальному розмірі 5\~748,74 доларів США. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору на загальну суму в розмірі 3\~153,35 грн., тобто по 1\~576,68 грн. з кожного, оскільки судовий збір віднесений до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України, і відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України в солідарному порядку.

Outcome: approved