Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.05.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №2699 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Р29.288.70785 від 07.03.2017 року у розмірі 58\~304,71 грн. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~зазначив\~наступне. 07.03.2017 року між ним [PERSON] та АТ «Ідея Банк» був укладений договір №Р29.288.70785.\~16.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №2699. На підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі №2699 від 16.05.2019 року, на користь АТ «Ідея Банк» з нього, [PERSON] , запропоновано стягнути заборгованість за кредитним договором № Р29.288.70785 від 07.03.2017 року за період з 08.12.2018 р. по 02.04.2019 р., у розмірі: 10688,25 грн. - строковий основний борг; 3693,54 грн. - прострочений основний борг, 1193,59 грн. - прострочені проценти; 158,80 грн. - строкові проценти; 773,02 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 13034,70 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 26902,81 грн. - пеня; 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 58304,71 грн. 07.12.2020 року державним виконавцем виконавчого Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міщук Анастасією Романівною було відкрито виконавче провадження № 63826274 про стягнення з нього суми боргу за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М., зареєстрованого в реєстрі № 2699, виданого 16.05.2019 року. Про виконавчий напис нотаріуса він дізнався лише коли його рахунки були арештовані та з його заробітної плати почали утримувати кошти в рамках виконавчого провадження №63826274. З виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованим в реєстрі № 2699 від 16.05.2019 року, не погоджується, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією , що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`ясненому у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, для одержавлення виконавчого напису кредитором додаються наступні документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, розрахунок заборгованості, розмір невиконання зобов`язань за кредитним договором у виконавчому написі зроблено АТ «Ідея Банк» одноособово, цей розрахунок в виконавчому написі нотаріуса не має пояснень чи роз`яснень, на підставі чого і як саме було нараховано штрафні санкції. До матеріалів заяви на вчинення виконавчого напису не долучено виписки оформленої належним чином по його рахунку, де видно було б чітко рух коштів на рахунку та з якого моменту утворилась заборгованість, тому не відомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли б бути первинні документи бухгалтерського обліку, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналізуючи надані докази у їх сукупності, вважає, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір його боргових зобов`язань перед банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по його рахунку за кредитним договором № Р29.288.70785 від 07.03.2017 року, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання мною письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання вимоги. До того ж, відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. В даному випадку банк намагається стягнути 733,02 грн. строкова плата за обслуговування кредиту, так і 13034,70 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту, хоча такі послуги мають бути надані безоплатно, вважаю, що це є несправедливою умовою договору та такі вимоги до стягнення не підлягають задоволенню. З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, провадження № 61-22778св19. Аналіз наведених обставин в їх сукупності свідчить про відсутність у нотаріуса підстав для висновку про безспірність заборгованості та правових підстав для вчинення виконавчого напису в цілому. В зв`язку з чим, виконавчий напис не міг бути вчинений. Не погодившись з вимогами позивача, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне. АТ «Ідея Банк» з позовом [PERSON] у даній справі не погоджується, вважає такий безпідставним та необґрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 16.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за № 2699 таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, підтвердженням чого є наступне. Щодо дійсних обставин справи: 07.03.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Р29.288.70785, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 19 950,00 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. Оскільки [PERSON] , як Позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконував, станом на 02.04.2019 року у нього з яких: утворилась заборгованість за таким договором у розмірі 56404,71 гривень: основний борг - 10688,25 грн., прострочений борг - 3693,54 грн., прострочені проценти 1 193,59 грн., строкові проценти - 158,80 грн., строкова плата за обслуговування кредиту 733,02 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 13 034,70 грн., пеня - 26 902,81 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. стягнення Згідно з ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» для грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Аналогічне визначено підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (надалі - Порядок), згідно якого нотаріус вчиняє виконавчі написи:1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. На підставі вище вказаних положень чинного законодавства АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. з заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] 56 404,71 грн. боргу за Кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення, разом 58304,71 грн. Відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі Перелік). Згідно з п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаними, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 16.05.2019 виконавчого напису № 2699, у тому числі: заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису; кредитний договір № Р29.288.70785 від 07.03.2017; довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів; вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань; довідку розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Р29.288.70785 від 07.03.2017, видану АТ «Ідея Банк» станом на 02.04.2019; 6. список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк»; список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк», опис вкладення до цінного листа, що підтверджує надіслання на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4 - 5 даного переліку, а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; виписку по рахунку [PERSON] . Сукупний аналіз усіх вище перелічених документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості Позивача, як боржника, перед АТ «Ідея Банк», з врахуванням усіх сплат, визначених умовами Кредитного договору № Р29.288.70785 від 07.03.2017, та внесеними боржником; відповідають вимогам Переліку, а відтак підтверджують безспірність заборгованості позивача. Слід також додатково наголосити на тому, що АТ «Ідея Банк» надіслало позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.04.2019 за допомогою якої позивач була повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість за кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого вона складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцяти денний строк з дня надіслання відповідної вимоги. Додатком до вище вказаної вимоги було долучено також довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що містила інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову. Разом з тим, після надсилання АТ «Ідея Банк» позивачу відповідної вимоги, [PERSON] жодним чином не висловив заперечень щодо її змісту. Викладене свідчить про те, що позивач погодився з вимогами АТ «Ідея Банк», проте на даний час намагається відтермінувати момент повернення боргу, що свідчить про свідоме ухилення [PERSON] від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань. Відтак, все вище наведене підтверджує той факт, що спірний виконавчий напис, вчинений 16.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за № 2699, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № Р29.288.70785 від 07.03.2017 у розмірі 58 304,71 грн. (включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса), відповідає всім вимогам ЗУ «Про нотаріат», Порядку та Переліку, а відтак є законним та підлягає виконанню. В частині доводів позивача, викладених в позовній заяві по даній справі, слід наголосити на наступному. По-перше, позивач помилково намагається застосувати до правовідносин у цій справі п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки у п. 1 встановлено перелік документів, які надаються нотаріусу для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Тобто, такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки по-перше, п. 1 Переліку, регулює правовідносини щодо стягнення заборгованості, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, на відмінно від оспорюваних правовідносин, які випливають з кредитних відносин. Натомість, перелік документів, котрий потрібно надати нотаріусу для вчинення ним виконавчого напису за кредитним договором №29.288.70785, який не є нотаріально посвідченим, регулюється п. 2 вищевказаного Переліку. Як уже зазначалося вище, на виконання вимог п. 2 Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 16.05.2019 виконавчого напису № 2699, в тому числі і засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, зворотного Позивачем не доведено. По-друге, щодо твердження позивача про те, що «Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості», зазначаємо наступне. Твердження позивача продовжують гуртуватися на припущеннях. В першу чергу слід зазначити, що відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Додатково слід звернути увагу суду на відсутності судового спору щодо розміру заборгованості за Кредитним договором на час вчинення спірного виконавчого напису, а тому підстав вважати заборгованість, стягнуту за вище вказаним виконавчим написом, такою, що не с безспірною відсутні. Вказаному в повній мірі кореспондує також висновок, викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2020 року у справі № 490/6023/16, котрим наголошено, що: «суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили факти наявності заборгованості позивача перед банком, відсутності судового спору між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором на час вчинення спірного виконавчого напису, подання банком нотаріусу всіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису, тому дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог». Хоча відповідно до пункту 82 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/17: «інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не с доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості». Позивачем зворотного не доведено та не надано доказів факту наявності спору щодо заборгованості. По-третє, щодо тверджень позивача про те, що: «розрахунок заборгованості, розмір невиконання зобов`язань за кредитним договором у виконавчому написі зроблено АТ «Ідея Банк» одноособово, цей розрахунок в виконавчому написі нотаріуса не має пояснень чи роз`яснень, на підставі чого і як саме було нараховано штрафні санкції», зазначаємо наступне. Як правильно зазначає в цій частині Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року по справі № 305/2082/14-ц: «За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на - захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу мас право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку. встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно с підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік), Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Окрім цього, як зазначає Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 року в справі №6-158цс15, «безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів». Тобто, в основу розмежування понять «спірної» та «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення боржника до пред`явленої вимоги, а об`єктивна ознака, тобто фактичний склад і характер правовідносин. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, залежить від того, чи надано нотаріусу перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у власній постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №761/45042/16-ц, який, вказуючи на відсутність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивував власне рішення наступним: «встановивши, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були подані усі документи, що підтверджують безспірність вимог кредитора та встановлені Переліком документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА 1. оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не вирішує спір про право, який існує між сторонами, а лише перевіряє безспірність заборгованості на підставі належних і допустимих доказів». А отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, визначеними Переліком, а не ставленням боржника до неї. З аналізу ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1. глави 16. Порядку вбачається, що вчинення виконавчого напису нотаріуса здійснюється за фактом подання нотаріусу документів, визначених Переліком; участь боржника в процесі вчинення виконавчого напису нотаріуса законодавством не передбачена. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у власній постанові від 25 липня 2018 року у справі №127/15911/17, наголосивши, що: «нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності». За таких обставин, безспірність заборгованості, що була стягнута з позивача згідно спірного виконавчого напису нотаріуса, не залежить від того, погоджується позивач з її розміром, чи ні, оскільки вирішальним у даному випадку є саме документи, що подавалися нотаріусу для його вчинення, а не суб`єктивне ставлення [PERSON] до суми боргу. Наявність або відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача не умовою або ознакою безспірності заборгованості. Також звертають увагу, що позивач не наводить жодного альтернативного розрахунку розміру заборгованості за Кредитним договором, а лише голослівно зазначає, що розрахунок в виконавчому написі нотаріуса не має пояснень чи роз`яснень, на підставі чого і як саме було нараховано штрафні санкції». Позивач продовжує будувати доводи позовної заяви на припущеннях та не надає жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування власних тверджень. Позивач не довів у чому полягає спірність заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, що є обов`язком Позивача в таких категоріях справ, що узгоджується із правовими висновками Верховного Суд, які зазначені у п. 49 його постанови від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/17, що зводиться до наступного: «позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення». Вимога позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не обґрунтована жодними законними доводами та є безпідставною, оскільки заборгованість Позивача с підтвердженою належними доказами, що були надані нотаріусу та долучені до відзиву на позовну заяву, в тому числі: випискою по особовому рахунку позивача, з якої вбачається суми сплачених нею коштів і їх зарахування у погашення відповідної заборгованості, детальним розрахунком заборгованості, який проведено відповідно до умов Кредитного договору, та з врахуванням платежів здійснених позивачем. Такі, в сукупності з Кредитним договором підтверджують наявність безспірної заборгованості. Також в цілях підтвердження факту правильності розрахунків сум кредитної заборгованості [PERSON] перед АТ «Ідея Банк». Зазначений детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором № Р29.288.70785 аід 07.03.2017, станом на 02.04.2019 року, який було надано відповідачем нотаріусу для підтвердження заборгованості позивача разом іншими документами детально відображають структури боргу (строки погашення заборгованості, суми нарахувань за кожен період тощо) позивача за Кредитним договором, у тому числі з врахуванням усіх сплат здійснених ним, та відповідають випискам по рахунку (щодо здійснених позивачем платежів за Кредитним договорам, та їх зарахування). По-четверте, у позовній заяві позивач зазначає про те, що: «До матеріалів заяви на вчинення виконавчого напису не долучено виписки оформлені належним чином по моєму рахунку, де видно було 6 чітко рух коштів на рахунку та з якого моменту утворилась заборгованість, тому не відомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Належними доказами. Які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли б бути первинні документи бухгалтерського обліку, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не припущеннях. може гуртуватися на припущеннях. Однак, не зважаючи на зазначені норми ЦПК України, позивач безпідставно ставить під сумнів факт надання АТ «Ідея Банк» необхідних документів для вчинення приватним нотаріусом 16.05.2019 виконавчого напису за № 2699. Проте, на спростування таких помилкових тверджень позивача АТ «Ідея Банк» зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Як правильно зазначає в цій частині Верховний Суд України у постанові від 20.05.2015 року по справі №6-158цс15, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Згідно з ч. 2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як уже зазначалось відповідачем вище, на виконання вимог п. 2 Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 16.05.2019 виконавчого напису № 2699, зворотного Позивачем не доведено. Відповідач натомість надав усі документи, у тому числі виписку по рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка с первинним бухгалтерським документом і з якої вбачається видача Позивачу кредиту, усі погашення по кредиту та їх зарахування. З вказаної виписки вбачається, що повернення кредитних коштів, відбувалось зокрема з порушенням строків на повернення таких коштів і не у повних сумах, внаслідок чого у виникнення заборгованість, стягнення якої передбачено виконавчим написом. По-п`яте, щодо тверджень позивача про те, що «відсутні докази належного направлення та отримання мною письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання вимоги», зазначаємо наступне. В першу чергу зазначаємо, що п. 2 Переліку не передбачає обов`язку кредитора надавати нотаріусу вимогу до боржника про усунення порушення кредитних зобов`язань з доказами надіслання такої вимоги та її отримання боржником для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. З аналізу ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1. глави 16 Порядку вбачається, що вчинення виконавчого напису нотаріуса здійснюється за фактом подання нотаріусу документів, визначених Переліком. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у власній постанові від 25 липня 2018 року у справі №127/15911/17, наголосивши, що: «нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності». Проте, як уже зазначалося АТ «Ідея Банк» вище, на виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним 16.05.2019 виконавчого напису нотаріуса за № 2699, також документи щодо надіслання вимоги Позивачу. Окрім цього, відповідно до п. п. 2.3 п. 2 гл. 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. усунення порушень Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (абз. 2 п. п. 2.3 п. 2 гл. 16 розділу ІІ Порядку). Сукупний аналіз наданих нотаріусу документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед АТ «Ідея Банк», з врахуванням усіх сплат, визначених умовами кредитних договорів та внесеними боржником; відповідають вимогам Переліку, а відтак підтверджують безспірність заборгованості позивача. Отже, позивач заявивши у цій справі вимогу про визнання виконавчого напису «Ідея Банк» вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, Вводить суд в нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на тій підставі, що позивач не отримував від АТ оману, оскільки для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису отримання вимоги боржником не вимагається. Позивач також не наводить вимог законодавства, котрі б передбачали надсилання вище вказаної вимоги, як передумову вчинення виконавчих написів нотаріуса за Кредитними договорами, укладеним у простій письмовій формі, котрої очевидно, що не існує, адже пункт 2 вище вказаного Переліку містить вичерпний перелік документів, котрі для цього потрібно, серед яких відсутній такий документ, як вимога стягувача про усунення порушення кредитних зобов`язань та докази отримання позичальником такої вимоги. Як уже зазначалося вище, АТ «Ідея Банк» надіслало позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.04.2019 за кредитним договором, за допомогою якої Позивач був повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість за таким кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого такий складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір відповідача у випадку непогашення в тридцяти денний строк з дня надіслання відповідної вимоги. Підтвердженням вищезазначеного є докази, про які вже вказувалося вище, а саме: список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк», опис вкладення до цінного листа, а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку. Вказані документи підтверджують надіслання на адресу позивача вимоги АТ «Ідея Банк» про усунення порушення кредитних зобов`язань, разом з довідкою-розрахунком заборгованості за Кредитним договором, станом на 02.04.2019. Зазначеному в повній мірі кореспондує також п. 55 постанови Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17, в якому судом було зазначено, що: «Банк надав приватному нотаріусу документи, які містять відмітку поштового відділення зв`язку про відправлення вимоги цінним листом з повідомленням про вручення на вказану в іпотечному договорі адресу, тобто виконав вищевказані вимоги, що не врахували суди попередніх інстанцій. Надання доказів щодо повідомлення боржника та Тридцяти денного строку з моменту повідомлення уможливлюють вчинення виконавчого напису, що свідчить про дотримання встановленого порядку». За таких обставин, не зважаючи на те, що у АТ «Ідея Банк» немає обов`язку щодо надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису доказів надіслання позивачу вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, Позивача все ж було повідомлено про необхідність виконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань за кредитним договором та надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним 16 травня 2019 року виконавчого напису №2699, в тому числі і вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, яка була надіслана позивачу, а також докази надіслання такої на ту ж адресу позивача, яку останній вказує у позовній заяві, як адресу власного проживання/реєстрації, а отримання такої вимоги, згідно норм законодавства та правових висновків Верховного Суду, не є передумовою для вчинення виконавчого напису нотаріусом. По-шосте, поза увагою суду слід залишити заяви боржника про несправедливість окремих положень кредитного договору, оскільки питання несправедливості таких не складає предмет цього позову. Підписанню кредитного договору передувало ознайомлення та погодження всіх його умов, в тому числі щодо розмірів та строків погашення грошових зобов`язань позичальника, відповідальності за порушення договірних умов кожною із сторін. Підписавши Кредитний договір боржник погодився із запропонованими банком умовами, зобов`язався дотримуватись таких, а при умові їх порушень нести відповідальність зазначену у правочині. Відтак, порушивши кредитні зобов`язання боржник усвідомлював факт виникнення у нього кредитної заборгованості та доцільність негайного погашення такої. Проте, позивач, у свою чергу, за надуманими підставами намагається уникнути повернення кредиту та сплати відповідних платежів за кредитним договором. Наголошуємо, стаття 204 ЦК закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такої ж позиції притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц. З огляду на те, що дійсність кредитного договору, щодо якого ініціюється стягнення заборгованості у цій справі, не спростована відповідачем у встановленому чинним в Україні законодавством порядку, зазначений кредитний договір станом на день подання до суду цього документу вважається дійсним в повній мірі. Відповідно стягнення заборгованості на його підставі є обґрунтованою та цілком законною вимогою АТ «Ідея Банк». Окрім цього, відповідно до правових висновків Верховного Суду, які викладено в його постанові від 24.10.2018 по справі № 761/45042/16-ц: «наявність умови кредитного договору по комісії не може бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, якщо така умова кредитного договору окремо не оскаржена в судовому порядку, а нотаріусу надано усі документи». В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що просить справу розглядати за його відсутності. . Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: постанова про звернення стягнення на заробітну плату (а.с. 7), постанова про відкриття провадження (а.с. 8), виконавчий напис (а.с. 9), розрахунок заборгованості (а.с. 54-56), статут (а.с. 59-64). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved