Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із нею. Позов обґрунтовано тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, шлюб між ними розірвано. На даний час діти проживають з нею, відповідач інколи з дітьми зустрічається та забирає їх до себе, проте часто відмовляє у зустрічі з ними, мотивуючи це тим, що йому важко справлятися з вихованням дітей. Разом з тим, відповідач неодноразово наголошував, що діти мають проживати з ним, під час зустрічі з дітьми налаштовує їх проти матері. Вказує, що вона забезпечує дітей всім необхідним, має у власності житло, в утриманні дітей їй також допомагають її батьки. Вважає, що діти повинні проживати з матір`ю, тому просить визначити місце проживання дітей разом із нею, врахувавши, що сини проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Ухвалою судді від 16 березня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 травня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 02 червня 2023 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок щодо визначення місця проживання дитини, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10 травня 2023 року, та просив справу розглядати без участі їхнього представника. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши письмовими доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 03 березня 2023 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської. В шлюбі у сторін народилася двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим повторно Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 січня 2023 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим повторно Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 січня 2023 року. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3804307/28-03 від 16 липня 2020 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягів з реєстру територіальних громад № 2023/000479533 та № 2023/000479558 від 19 січня 2023 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації та проживання [PERSON] разом з синами за вищевказаною адресою підтверджується також довідкою № 2/01 від 23 січня 2023 року, виданою ОСББ «Юнона». Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 105148402 від 27 листопада 2017 року, [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації, наданої КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня» від 27 січня 2023 року, діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в лікаря-педіатра поліклініки КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня». За інформацією педіатра на прийом до лікаря дітей завжди супроводжувала мама. Батько дітей, [PERSON] , на прийом до лікаря дітей не супроводжував, станом здоров`я дітей у педіатра не цікавився. З довідки № 9 від 20 січня 2023 року, виданої Тернопільським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-правовий ліцей №2» Тернопільської міської ради Тернопільської області, встановлено, що за період навчання, відповідно до спостереження, як директора закладу, так і завуча, класних керівників та інших вчителів, котрі навчають [PERSON] та [PERSON] , батько дітей участі у вихованні не бере. А саме: не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, жодного разу протягом навчання батька в школі не було. Як вбачається із висновку про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 483 від 10 травня 2023 року, орган опіки і піклування вважає доцільним визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради 13 квітня 2023 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] проживає разом із дітьми в квартирі, яка складається з двох кімнат. Для дітей відведена окрема кімната, в якій наявне ліжко для сну, іграшки, книги, письмові столи, шафа для одягу, одяг та взуття відповідного віку. Батько дітей, [PERSON] , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повідомив, що не заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що [PERSON] має задовільні житлово-побутові умови, даних, які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно статті 9 Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989р.,\~ратифікованої Постановою\~Верховної Ради\~України №789-XII від 27.02.1991р.,\~держави-учасниці\~забезпечують те,\~щоб дитина\~не розлучалася\~з батьками\~всупереч їх\~бажанню,\~за винятком\~випадків,\~коли компетентні\~органи згідно\~з судовим\~рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Пленум Верховного Суду України у п.18\~постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Згідно до ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання позову відповідачем, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову та визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , які на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved