Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 27.09.1998 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 27.09.1998 року. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] у [PERSON] уи, [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2014 року, актовий запис №1280. Спільне життя з відповідачем не склалось, з червня 2022 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть та шлюб носить формальний характер. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 року, справа №495/868/23 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком задоволений. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.09.1998 року у виконавчому комітеті Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №17 розірвано. Місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] за адресою його проживання: [ADDRESS] , у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері. Малолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради №74 від 26.01.2023 року, з якої вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] разом з донькою [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] , з червня 2022 року, згідно акту обстеження факту проживання на території Старокозацької сільської ради №3 від 20.01.2023 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] проживає окремо, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради №73 від 26.01.2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] з червня 2022 року, згідно акту обстеження факту проживання на території Старокозацької сільської ради №4 від 20 січня 2023 року мешкає за адресою: [ADDRESS] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач самоусунулася від духовного, фізичного і матеріального забезпечення та утримання дитини, з дитиною не спілкується та матеріальної допомоги не надає. Згідно вимог законодавства, дитині, повинний бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Усе це потребує значних коштів, позивач самостійно не здатний в повній мірі цього забезпечити. У добровільному порядку відповідач, як мати не бажає приймати участь в матеріальному забезпеченні спільної доньки, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області від 23.04.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справа призначена до розгляду. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просив задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 27.09.1998 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 27.09.1998 року. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] у [PERSON] уи, [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2014 року, актовий запис №1280. Спільне життя з відповідачем не склалось, з червня 2022 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть та шлюб носить формальний характер. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 року, справа №495/868/23 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком задоволений. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.09.1998 року у виконавчому комітеті Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №17 розірвано. Місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] за адресою його проживання: [ADDRESS] , у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері. Малолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради №74 від 26.01.2023 року, з якої вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] разом з донькою [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] , з червня 2022 року, згідно акту обстеження факту проживання на території Старокозацької сільської ради №3 від 20.01.2023 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] проживає окремо, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради №73 від 26.01.2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] з червня 2022 року, згідно акту обстеження факту проживання на території Старокозацької сільської ради №4 від 20 січня 2023 року мешкає за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач самоусунулася від духовного, фізичного і матеріального забезпечення та утримання дитини, з дитиною не спілкується та матеріальної допомоги не надає. Згідно вимог законодавства, дитині, повинний бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Усе це потребує значних коштів, позивач самостійно не здатний в повній мірі цього забезпечити. У добровільному порядку відповідач, як мати не бажає приймати участь в матеріальному забезпеченні спільної доньки, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Враховуючи, що відповідач погодився зі способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, згідно до ст.184СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька та приходить до висновку, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи те, що відповідач позов визнала повністю і як мати зобов`язана утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 21.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог\~ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з положеннями\~ст.141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved