Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

\~\~ Адвокат Мельник О.С., що діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 1993 року. Шлюб зареєстровано Теплицьким райвідділом ЗАГС Вінницької області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Протягом шести років подружніх стосунків не підтримують через відсутність любові, поваги, та спільних інтересів. Подальше спільне життя та збереження шлюбу [PERSON] вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~31 серпня 2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвалою суду від 31.08.2022 року зупинено провадження у справі за позовом представника позивача адвоката Мельника Олександра Сергійовича, в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, сторонам надано строк для примирення 6 місяців, до 27 березня 2023 року. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року поновлено провадження у справі за позовом представника позивача адвоката Мельника Олександра Сергійовича, в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні вказала про підтримання позовних вимог, наполягала на розірванні шлюбу, так як з відповідачем тривалий час не проживає разом, відносини між ними вкрай зіпсовані, відсутня взаємоповага і будь які почуття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, просив між ним та позивачем не розривати, оскільки позовні вимоги категорично не визнає, має до дружини сильні почуття і бажає зберегти сім`ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Теплицьким райвідділом ЗАГС Вінницької області зареєстровано шлюб за актовим записом № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). В даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №08 (а.с. 8). На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Касаційний цивільний суд у справі № 569/1011/18-ц від 21.03.2019 року дійшов до висновку, що законом не передбачено примушення особи до збереження шлюбних відносин проти її волі. Згідно з частиною п`ятою статті 55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, те, що за період перебування справи в провадженні суду примирення між сторонами не відбулося, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Слід зазначити, що судом було вжито усіх заходів для збереження шлюбу, сторонам було надано максимальний термін на примирення, жодним чином не порушено прав відповідача, за заявами якого розгляд справи неодноразово відкладався, а тому йому надавалась можливість вчинити дії спрямовані, як на примирення з дружиною, так і на залучення до участі в справі представника його інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільговиків, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Такими пільговиками, зокрема, є\~особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Зважаючи на те, що відповідачу [PERSON] згідно довідки МСЕК № 233936 встановлено інвалідність групи І «А» безтерміново, судовий збір з нього стягненню не підлягає, тому судові витрати слід залишити за позивачкою. На підставі ст.ст.\~24, 55, 56, 105,\~110,\~112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved