Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці, від дня набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . За життя вона склала на його ім`я заповіт, посвідчений 27.10.2015 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. за реєстровим №2-2414, відповідно до якого заповідала йому належну їй на праві приватної власності частину квартири під [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] за життя було складено другий заповіт, посвідчений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Зезиком В.А. за реєстровим №660, відповідно до якого вона заповідала йому, а також його батьку [PERSON] в рівних частинах кожному належні їй житловий будинок і земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер 5121056800:02:001:0431, що розташовані в [ADDRESS] . 06.12.2022 року його батько [PERSON] , який тривалий час хворів на печінковоклітинний рак, також помер. З приводу оформлення права на спадщину він звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, проте листом №440/02-14 від 27.02.2023 року йому було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та необхідність звернутися до суду з питання продовження вказаного строку. У встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав про смерть бабусі, оскільки в період строку від дня відкриття спадщини перебував за кордоном, а після приїзду доглядав за своїм нині померлим батьком, який йому не повідомляв про смерть бабусі, як під час перебування за кордоном, так і після приїзду, оскільки знаходився в тяжкому стані. У зв`язку з викладеним він звернувся з даним позовом до суду. В свою чергу, від представника відповідача селищного голови Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області Хрустовського С.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що Авангардівська селищна рада Одеського району Одеської області не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, зауважив, що днем відкриття спадщини, яка заповідана [PERSON] , є 03.02.2022 року. Відповідно, час для прийняття спадщини, згідно норм ст. 1270 ЦК України, спливав 03.08.2022 року. Означений період майже повністю припадає на час активної фази військового вторгнення Російської Федерації в Україну, що розпочалась 24.02.2022 року та військової агресії держави-терориста проти України. Війна Російської Федерації, особливо її перший період, зумовила руйнацію сталих життєвих, суспільних, організаційних відносин в Україні, що призвело до створення в значній частині випадків надскладних перешкод громадянам України в реалізації та захисті своїх прав та інтересів. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але від його представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він вказав, що на позовних вимогах наполягає і просить справу розглянути у їх з позивачем відсутність. Представник відповідача Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] бабуся позивача, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Після її\~смерті відкрилась\~спадщина на\~ частину\~квартири під\~ [ADDRESS] ,\~а також житловий будинок і земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер 5121056800:02:001:0431, що розташовані в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.10.2015 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. за реєстровим №2-2414, відповідно до якого заповідала позивачу належну їй на праві приватної власності частину квартири під [ADDRESS] (а.с.11). Крім того, [PERSON] за життя було складено другий заповіт, посвідчений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Зезиком В.А. за реєстровим №660, відповідно до якого вона заповідала позивачу, а також його батьку [PERSON] в рівних частинах кожному належні їй житловий будинок і земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий номер 5121056800:02:001:0431, що розташовані в [ADDRESS] (а.с.13). 13.01.2023 року позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, але листом №440/02-14 від 27.02.2023 року йому було повідомлено, що він пропустив строк для прийняття спадщини та не надав докази про фактичне прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , оскільки йому необхідно було звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори до 03.08.2022 року (а.с.17). Позивач зазначає, що він не знав про смерть спадкодавиці, оскільки знаходився за кордоном, а коли повернувся, то доглядав за своїм нині померлим батьком [PERSON] , який хворів на печінковоклітинний рак, що підтверджується ультразвуковим дослідженням черевної порожнини від 01.12.2022 року та довідкою про причину смерті №004078 від 06.12.2022 року (а.с.19, 20). Батько не повідомив йому про смерть бабусі як під час його перебування за кордоном, так і після приїзду, так як знаходився в тяжкому стані. Із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого 04.09.2017 року органом 5101 на ім`я [PERSON] , а також відомостей Державної прикордонної служби України з Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» вбачається, що позивач знаходився за кордоном з 27.10.2021 року по 29.11.2022 року, тобто в період строку від дня відкриття спадщини (а.с.18). Вказані документи свідчать про те, що позивач не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини до закінчення строку (03.08.2022 року), оскільки знаходився за кордоном та не знав про смерть бабусі. Із матеріалів спадкової справи №23/2023 року, яка була заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Син померлої батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2022 року (а.с.16). Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивач повинен був звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, тобто до [INFO] , але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що позивач знаходився за кордоном та не знав про смерть бабусі. В постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оскільки позивач на час відкриття спадщини та в період встановленого законом строку для прийняття спадщини знаходився за кордоном та не знав про смерть спадкодавиці, а тому суд вважає, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим йому необхідно визначити додатковий строк. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved