Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ним та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500835811 від 20.07.2020. 05.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. на підставі виконавчого напису № 6464 від 07.06.2021 було відкрито виконавче провадження № 66396124. Про дане провадження дізнався із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Зазначає, що 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинив виконавчий напис № 6464 про звернення стягнення із [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 500835811 від 20.17.2020, укладеним із АТ «Альфа-Банк», на суму 239137,11 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 6464 від 07.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинений з порушенням діючого законодавства. Зауважує, що при оформленні виконавчого напису представниками АТ «Альфа-Банк» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису та відповідно документів, що були надані нотаріусу. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Наголошує, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до пункту 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, у зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрованим за № 6464 від 07.06.2021 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» 239137,11 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 19.08.2022\~задоволено заяву\~позивача про\~забезпечення позову\~в цивільній\~справі за\~даною позовною\~заявою.\~Постановлено зупинити\~стягнення на\~підставі виконавчого\~напису,\~вчиненого 07.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда В.О.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 6464,\~що перебуває\~на виконанні\~у приватного\~виконавця виконавчого\~округу Закарпатської\~області Кохан\~П.І. (ВП № 66396124) до набрання законної сили рішення суду у даній цивільній справі. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2023 постановлено змінити найменування відповідача у цивільній справі № 308/10825/22 з АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». 19.05.2023 від представника відповідача АТ «Сенс Банк» адвоката Дорош І.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає позов безпідставним та просить суд відмовити у задоволення позовних вимог. Представник відповідача у відзиві зауважила, що для вчинення виконавчого напису нотаріуса на стягнення суми боргу потрібно два документа: оригінал кредитного договору та виписка щодо суми боргу. У своїй позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріусу надаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, копія письмової вимоги про усунення порушень, оригінал розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушень, довідка фінансової установи про ненадходження платежу. У позові з незрозумілих підстав позивач також посилається на ту обставину, що слід направити вимогу про усунення порушень боржнику і після спливу 30 днів з дати вручення кредитор має право звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. Позивач не взяв до уваги, що ця вимога стосується вчинення виконавчих написів на іпотечних договорах, а не кредитних договорах. Як вбачається з виконавчого напису, такий було вчинено на кредитному договору і стягнуто суму боргу, а не звернуто стягнення на предмет іпотеки. Посилання позивача на норми закону України «Про іпотеки» не можуть братися до уваги, оскільки виконавчий напис було вчинено на кредитному договорі, який є відмінним від договору іпотеки і законом чітко передбачено вимоги щодо здійснення виконавчого напису на кредитному договорі та на іпотечному договорі. Представник відповідача наголошує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку та Порядку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку можливий в разі виникнення спору, який ґрунтується на доказах, що боржниками заборгованість сплачено. Проте із матеріалів справи не випливає, що заборгованість за виконавчим написом боржниками сплачено, а отже, спір відсутній між сторонами. Також у своїй позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, не направлено вимогу про повідомлення щодо наміру вчинення виконавчого напису. Представник відповідача зауважує, що жодної нормою Закону чи договору не передбачено процедури направлення вимоги ( повідомлення) боржнику перед вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Позивачем не наводиться жодного доказу неправильності нарахування сум, а тому його твердження не може судом братися до уваги. Крім того, жодною нормою Закону не передбачено погодження суми боргу з боржником. Оскільки на вимогу банку позивачем не було надано жодного заперечення щодо сум, то і немає підстав вважати суму спірною. У своїй позовній заяві позивач не наводить жодного доказу або посилання на неправильність нарахування суми боргу. Тобто, приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому посилання позивача щодо відсутності безспірності заборгованості є безпідставним. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, письмові пояснення щодо позову та відзиву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За приписами ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.07.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500835811 шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України), що підтверджується офертою на укладення угоди про надання кредиту № 500835811 та анкетою-заявою позивача на акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осою в АТ «Альфа-Банк». За умовами вказаного кредитного договору позивачу надано кредит готівкою у сумі 210092,71 грн. зі сплатою 32 % річних строком на 84 місяці (дата повернення кредиту 21.07.2027). 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 6464, згідно з яким на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06 1999 № 1172, запропоновано звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором № 500835811 від 20.17.2020, укладеним із АТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором № 500835811 від 20.07.2020. Строк платежу за кредитним договором № 500835811 від 20.07.2020 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.09.2020 до 03.02.2021. Сума заборгованості складає 239137,11 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3735,02 грн.; прострочена заборгованість за комісією та процентами 27873,56 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 205667,87 грн.; строкова заборгованість за комісією та процентами 1860,66 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача АТ «Альфа-Банк» в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк», складає 239787,11 грн. Зазначений виконавчий напис пред`явлено до виконання АТ «Альфа-Банк» приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. Постановою приватного виконавця\~виконавчого округу\~Закарпатської області\~Кохан П.І. від 05.08.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису (ВП № 66396124). За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 цього Кодексу нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». У постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Як на підставу вчинення оспорюваного виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно із пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, п. п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок), містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису нотаріуса як і в Переліку. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Згідно з підпунктом 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У відповідності до п. п. 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідного оригіналу нотаріально посвідченої угоди має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Також у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 07.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також у матеріалах справи відсутні докази надсилання вимоги від стягувача про усунення порушень та виконання умов кредитного договору позивачу, що є порушенням підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відтак, позивач, не будучи повідомленим про намір вчинення виконавчого напису, був позбавлений можливості заперечувати проти вимоги відповідача та надати докази неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Ухвалою судді від 19.08.2022, якою прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та постановлено витребувати від приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис від 07.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 6464, та відкрито виконавче провадження № 66396124 з примусового виконання даного виконавчого напису. Копію вказаної ухвали для виконання направлено приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І., однак витребувану ухвалою інформацію не надіслано до суду та не повідомлено про неможливість її надання. Крім того, відповідачем не було надано суду у порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором, як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилася за період часу з 27.09.2020 до 03.02.2021, про що зазначено в оспорюваному виконавчому написі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1488,60 грн., сплачений за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved