Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] який помер її батьком та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження в графі відомості про батька вказати [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача. Мати позивача [PERSON] та померлий [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Під час спільного проживання у них народилася дитина - позивач. Сімейні обставини склалися так, що мати сама зареєструвала дитину в РАЦСі у зв`язку із чим в Книзі реєстрації народжень запис про батька був зроблений зі слів матері. В подальшому після народження дитини, сім`я проживала разом. В подальшому стосунки між батьками почали погіршуватися і вони почали проживати окремо, не знаходили спільної мови, відсутнє фінансове забезпечення спільно доньки. Незважаючи на це [PERSON] за життя визнавав себе батьком, проте необхідних дій за життя не вчинив. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2020 встановлено факт батьківства та внесені відомості про особу як батька в актовий запис про народження дитини. Проте таке рішення було скасоване за апеляційною скаргою сестри померлого [PERSON] з причин чинення перешкод щодо вступу у спадщину за померлим [PERSON] . Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] був її рідним братом та помер [INFO] . Дійсно [PERSON] була знайома з її братом, який мав з нею нетривалі та періодичні стосунки. У 90-х роках [PERSON] народила дитину, відомості про батька у свідоцтві про народження записані зі слів матері. З цього вбачається, що [PERSON] дитину як свою не визнав. За час свого життя цього факту у встановленому законом порядку не встановив. Факт проживання матері позивачки разом з [PERSON] не підтверджений належним доказом, як і не підтверджено визнання померлим позивача своєю донькою. Останні роки життя померлий мешкав один, тяжко хворів та жодної участі в його житті не приймала ані позивачка, ані її мати, лише після відкриття спадщини виникла необхідність у встановленні батьківства. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову з мотивів наведених у відзиві на позов. Процесуальні дії у справі. 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд судової справи по суті. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року постановленої усно під час судового засідання залишено без розгляду клопотання представника позивача про призначення судової експертизи та проведення ексгумації на підставі ч.2 ст. 126 ЦПК України. У судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивача та яка підтвердила обставини наведені в позовній заяві позивача. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут та домашнє господарство. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесенні за вказівкою матері. Дані обставини також підтверджуються актовим записом про народження №896 від 05 серпня 1992 року де відомості про батька зазначені [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] 21 грудня 2018 року прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На підтвердження факту батьківства померлого [PERSON] по відношенню до позивачки вона надає фотокартки, де зображена вона разом з померлим, матір`ю та відповідачем. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року вимоги [PERSON] задоволені встановлено факт батьківства [PERSON] та внесені відомості про особу як батька в актовий запис про народження дитини. Таке рішення було скасоване постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року з підстав наявності спору про право. Норми права застосовані судом. Частиною 1 ст.126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановленостаттею 126цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно дочастини першої статті 135цього Кодексу. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою - частина 1 ст.135 СК України. Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).\~Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. У постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів,\~висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.\~Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Отже, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Мотиви та висновки суду. Враховуючи обставини справи, характер правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Матеріали справи не містять доказів щодо спорідненості [PERSON] та [PERSON] , висновок судово-біологічної експертизи відсутній. Разом з тим, клопотання про проведення відповідної експертизи подано представником позивача поза межами процесуального строку, а отже не розглядалося судом. Всі інші докази долучені позивачем, а саме фотокартки на яких зображені позивач, померлий [PERSON] та мати позивачки не підтверджують, та не можуть бути підставою для встановлення батьківства. Враховуючи встановлені судом у справі обставини, а також наведені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed