Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

У червні 2022 року позивач, через свого представника адвоката Чіп Я. М., звернувся до Бабушкінського районного суду м. Днепропетровска із позовом до відповідачів Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] про стягнення збитків. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач посилається на те, що 08 січня 2022 року о 10-45 год в м. Дніпро в районі перехрестя пр. Б. Хмельницького та вул. Л. Стромцова, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , виїхав на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, порушив вимоги п.п. 8.10, 8.7.3г, е, ПДР, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Лексус» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на праві приватної власності. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2022 року по справі № 932/1702/22 водія [PERSON] визнано винним у скоєному ДТП. Позивач вказує на те, що відповідно до проведеної судовим експертом Мазуреком А.А. на замовлення позивача судової автотоварознавчої експертизи № ZUs080222 від 18.02.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля «Лексус», д.н.з. [NUMBER] , становить 679\~052,57 гривень, ринкова вартість вказаного ТЗ до ДТП у непошкодженому стані на дату оцінки 617\~246, 43 гривень, а вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані після ДТП становить 371\~040 гривень. Також позивач зазначає, що оскільки цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахована, то відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) повинно відшкодувати йому - позивачу збиток в межах максимального ліміту, що встановлений Законом, тобто в розмірі 130\~000 гривень, а залишок збитку в розмірі 116\~206,43 грн покладається на винну в ДТП особу, тобто відповідача [PERSON] . За твердженням позивача, відповідач МТСБУ частково виконав свої зобов`язання перед ним та здійснив виплату в розмірі 70\~318,79 гривень, а відповідач [PERSON] не здійснив жодної компенсації спричиненого збитку, що стало підставою для зверненням із даним позовом. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України на\~свою користь недоплачену регламентну виплату у розмірі 59\~681 грн. 21 коп. та понесені витрати по справі; стягнути з [PERSON] на його\~користь матеріальну шкоду, спричинену в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 116\~206 грн. 43 коп. та понесені витрати по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 року для розгляду даної справи визначена суддя Кудрявцева Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2022 року відкрите спрощене позовне провадження по справі із викликом (повідомленням) сторін. 03.08.2022 року від до суду від відповідача МТСБУ, через його представника адвоката Хомяка О. П., надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що МТСБУ самостійно, у відповідності із вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначив вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля «Лексус», д.н.з. [NUMBER] , на підставі висновку судового експерта автотоварознавця Пилипенко О.С. від 14 травня 2022 року № 53С22 в розмірі 79\~203,99 гривень, а складений на замовлення позивача висновок судової автотоварознавчої експертизи № ZUs08022 від 18 лютого 2022 року судового експерта Мазурек О.А., відповідно до якого автомобіль позивача вважаться фізично знищеним в силу вимог ст. 30 Закону № 1961-IV (а отже розмір страхового відшкодування визначається як різниця між вартістю ТЗ до та після дорожньо-транспортної пригоди), є не належним доказом. Представником позивача адвокатом Чіп Я.М. 04.08.2022 року надано до суду відповідь на відзив, в якій останній заперечив посилання представника відповідача МТСБУ у відзиві на позов, вважає вимоги законними та обґрунтованими. Відповідач [PERSON] відзиву на позов та інших письмових заяв по суті справи до суду не надав. В судовому засіданні представник позивача адвокат Чіп Я.М. підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволені позову повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав свою вину у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, визнав заявлені позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечував, звернувши увагу суду лише на те, що є пенсіонером з єдиним доходом у вигляді пенсії, та вказав, що не був присутнім при огляді експертом пошкодженого транспортного засобу позивача. Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повному обсязі. Вислухавши осіб, які з`явились, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ Згідно\~ст.\~77\~ЦПК України,\~ належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 08 січня 2022 року о 10-45 год в м. Дніпро в районі перехрестя пр. Б. Хмельницького та вул. Л. Стромцова водій [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , виїхав на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, порушив вимоги п.п. 8.10, 8.7.3г, е, ПДР, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Лексус», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Обставини вказаного ДТП встановлені та об`єктивно підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2022 року по справі № 932/1702/22, відповідно до якої водія [PERSON] визнано винним у скоєному вказаного ДТП \~За приписами\~ч.\~6\~ст.\~82\~ЦПК України\~ вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зважаючи на вказане, вина водія [PERSON] у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню при розгляді даної цивільної справи. В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Лексус», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , було пошкоджено, а самому позивачу завдано матеріальних збитків. Як свідчить складений судовим експертом Мазуреком А.А. на замовлення позивача висновок судової автотоварознавчої експертизи № ZUs08022 від 18.02.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля «Лексус», д.н.з. [NUMBER] , становить 679\~052,57 гривень, ринкова вартість вказаного ТЗ до ДТП у непошкодженому стані на дату оцінки 617\~246, 43 гривень, а вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані після ДТП становить 371\~040 гривень. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~ \~Збитками є:\~ втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.2 ч.2 ). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Матеріалами справи підтверджується та визнається сторонами, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП не була застрахована. \~Відповідно до\~ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (надалі\~ Закон),\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~ разі\~ її\~заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За приписами ст. 9 Закону, страхова сума, це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до\~Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 №538, страхові суми за внутрішніми договорами цивільно-правової відповідальності встановлені у розмірі: за шкоду, заподіяну майну потерпілих -\~130 000 грн.\~на одного потерпілого, але не більше 650\~000 грн. на одну страхову подію. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За вимогами ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Матеріалами справи підтверджується, що письмовим повідомленням про ДТП і заявою про виплату страхового відшкодування від 10 січня 2022 року МТСБУ було проінформовано про дорожньотранспортну пригоду, місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу та намір позивача отримати регламенту виплату. Згідно ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов`язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування. Відповідно до положень ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта\~може бути\~підготовлений на\~замовлення учасника\~справи або\~на підставі\~ухвали суду\~про призначення\~експертизи.\~ Висновок\~експерта викладається\~у письмовій\~формі і\~приєднується до\~справи.\~ Відповідно до змісту уст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. \~ У\~висновку експерта\~зазначається,\~що висновок\~підготовлено для\~подання до\~суду,\~та що\~експерт обізнаний\~про кримінальну\~відповідальність за\~завідомо неправдивий\~висновок.\~ Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Як зазначено у вказаному вище висновку експерта Мазурека А.А., цей висновок підготовлений для подання до суду, і експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Частиною другої ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначений порядок виплати страхового відшкодування у разі знищення транспортного засобу, а саме його власнику (позивачу) має бути виплачена різниця між вартістю ТЗ до та після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу позивача (679\~052,57 грн.) перевищують його ринкову вартість до ДТП (617\~246, 43 грн.), то вказаний транспортний засіб позивача вважається фізично знищений. Отже, з урахуванням наведених вище норм матеріального права, суд приходить до висновку, що розмір спричиненого позивачу збитку становить: 617\~246, 43 (вартість належного позивачу транспортного засобу до ДТП у не пошкодженому стані) 371\~040 гривень (вартість належного позивачу ТЗ після ДТП у пошкодженому стані), що дорівнює 246\~206,43 гривень. Підстав вважати висновок експерта Мазурека А.А. недопустимим або недостовірним доказом судом не встановлено. Разом із цим, надаючи правову оцінку наданого відповідачем МТСБУ доказу, а саме висновку судового експерта автотоварознавця Пилипенко О.С. від 14 травня 2022 року № 53С22, на підставі якого МТСБУ здійснило виплату позивачу відшкодування в розмірі 70\~318,79 гривень, суд керується наступним. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується\~Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій\~наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092\~(у редакції\~наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Відповідно п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, експерт на виконання вимог п. 5.5 Методики зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Як свідчить наявний в матеріалах справи рапорт залученого МТСБУ експерта Пилипенко О.С., визначення матеріального збитку, заподіяного позивачу, відбувалось лише за результатами поверхневого огляду пошкодженого ТЗ, тобто без фіксації всіх обсягів наявних пошкоджень, а отже суд приходить до переконливого висновку про те, що вказаний висновок експертного дослідження не можливо вважати належним доказом розміру спричиненої шкоди позивачу. Доказів того, що позивач не надавав на вимогу експерта свій пошкоджений ТЗ для повторного огляду, чинив будь-які перешкоди експерту, або відмовився надати на першу вимогу пошкоджений транспортний засіб матеріали справи не містять, а отже суд вважає такі доводи відповідача 1 недоведеними. Поряд із цим, як свідчить наданий відповідачем МТСБУ висновок експерта автотоварознавчого дослідження № 53С22 від 14 травня 2022 року, він складений судовим експертом Пилипенко Олександром Степановичем (свідоцтво судового експерта № 1062 від 21.12.2021 року). Відповідно п. 4.12 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Мінюста № 08.10.1998 за № 53/5 із відповідними змінами, висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). У вступній частині висновку експерта зазначаються у т.ч. попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384\~Кримінального кодексу України\~або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України. Ретельно дослідивши висновок експерта автотоварознавчого дослідження № 53С22 від 14 травня 2022 року, що був складаний на замовлення МТСБУ, суд констатує відсутність у ньому обов`язкового відповідного застереження про (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384\~Кримінального кодексу України\~або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України. Як зазначено вище, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 79 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша\~статті 79 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Враховуючи вищевикладені приписи норм матеріального та процесуального права, суд вважає неналежним, та недопустимим доказом висновок автотоварознавчого дослідження № 53С22 від 14 травня 2022 року судового експерта Пилипенка О.С., яким керувався відповідач МТСБУ при розрахунку належного до сплати позивачу відшкодування, а отже позовні вимоги в цій частині є повністю обґрунтовані та підлягають до задоволення, виходячи з наступного розрахунку: 130 000 грн. (максимальній ліміт відповідальності МТСБУ) 70\~318,79 грн. (сплачене відшкодування) = 59\~681,21 гривень. Поряд із цим, згідно ст.\~22,\~1166 ЦК України,\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Оскільки загальний розмір спричиненого позивачу збитку становить 246\~206,43 гривні, то за вирахуванням ліміту відповідальності МТСБУ, на відповідача [PERSON] , як на винну у ДТП особу, покладається відшкодування залишку збитку в розмірі 116\~206,43 грн. (246206 грн. 130000 грн.), а тому вимоги позивача і в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі та їх доведення позивачем на підставі належних, допустимих та достовірних доказів. Суд також зазначає на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Згідно з вимогами ч ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1759 гривень, та витрати на проведену експертизу 3500 гривень покладається на відповідачів у рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved