Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 21 червня 2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що внаслідок військової агресії РФ, вона та її малолітні діти вимушено залишили Україну в травні 2022 року та отримали дозвіл на проживання для тимчасового захисту на території Італії, де вони перебувають по теперішній час. Станом на 23 лютого 2023 року фактичне місце проживання позивача та її малолітніх дітей: [ADDRESS] . В Італії діти продовжують навчатися та активно розвиватися, відвідують дитячі навчальні заклади та спортивні секції. Позивач самостійно забезпечує дітям необхідний рівень життя та гармонійний розвиток, самостійно несе витрати на їх харчування, сезонний одяг, навчання, розвиток, придбання іграшок та лікування. Сума витрат на двох малолітніх дітей на місяць становить 348 євро 60 центів, що у перерахунку на національну валюту України становить 13497 гривень 79 копійок. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає,у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач зазначає, що їй невідома інформація стосовно офіційного працевлаштування відповідача, розміру його доходів. Відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, є працездатною особою, його стан здоров`я дозволяє працювати. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 березня 2023 року позовну заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на утримання дітей залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. 24 березня 2023 року позивач усунула недоліки позову, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 березня 2023 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 23 квітня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому він простив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що допомогу на утримання малолітніх дітей надає добровільно. Вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами витрати на утримання малолітніх дітей в зазначеному нею розмірі. Крім того,позивачем приховано факт отримання матеріальної допомоги від італійської влади. Також позивачем не наведено підстав, які зумовлювали необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,а не частці від доходу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив в позові відмовити в повному обсязі. При цьому пояснив, що позивачем не доведено, що діти знаходяться саме на її утриманні та зазначив, що він на даний час не працює, є студентом Державного навчального закладу Харківського вищого професійного училища №6, отримує стипендію у розмірі 1200 гривень, а тому не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Крім того, зазначив, по мірі можливості добровільно надає допомогу дітям. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 червня 2017 року у Виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №61. \~ \~ \~ \~Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 17 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області,актовий запис № 41) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області,актовий запис № 259). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Частинами 1,2, 3 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. \~ \~ \~ \~Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживають малолітні діти, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі. За ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом під час судового розгляду, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. \~ \~ \~ \~Судом також встановлено, що відповідач є студентом 3 курсу Державного навчального закладу Харківське вище професійне училище №6, не працює, доказів працевлаштування відповідача на час розгляду справи матеріали справи не містять. Відповідачем не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Відповідач є особою працездатного віку, що здатна забезпечувати належний рівень утримання малолітніх дітей, доказів матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти в матеріалах справи відсутні. Оскільки судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, а отже тягар по їх утриманню здебільшого покладається на неї, виходячи з вимог сімейного законодавства, відповідно якого діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, враховуючи ту обставину, що відповідач є здоровою особою працездатного віку, суд вважає необхідним покладення на останнього аліментного зобов`язання. Водночас, на думку суду, визначений позивачем розмір аліментів, є завищеним та не підтверджений жодними доказами. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідач як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному нею розмірі 6000 гривень, виходячи із розміру його доходів. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 січня 2023 року становить 2833 гривень, положення ч. 2 ст.182 СК України. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено із пояснень відповідача, на даний час відповідач не працює, є студентом Державного навчального закладу Харківське вище професійне училище №6, отримує стипендію. Позивачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані такі доводи відповідача, не надано доказів на підтвердження отримання останнім будь-якого доходу від трудової діяльності. Враховуючи викладене, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей аліментів у розмірі 6000 гривень може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача. Відтак, враховуючи викладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, положення ч.2 ст.182 СК України, матеріальне становище відповідача, який не працює, є студентом Державного навчального закладу Харківське вище професійне училище №6, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідачем не надано. При цьому суд відхиляє доводи відповідача щодо надання ним допомоги в добровільному порядку, оскільки стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків, з ким проживає малолітня дитина, передбаченим Сімейним Кодексом України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06 березня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору розмірі 858\~(вісімсот\~п`ятдесят вісім)\~гривень 88\~(копійок)\~копійокв дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial