Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом. Позов обґрунтовує тим, що на оспорюваній земельній ділянці уже декілька десятиліть розташована допоміжна господарська споруда належний йому сарай загальною площею 19,2 кв.м., що збудований родичами позивача. Земельна ділянка огороджена ним металевою сіткою, також на ній знаходяться висаджені різні фруктові та інші дерева, кущі. Дана земельна ділянка доглядається ним та підтримується у належному стані. З метою узаконення прав на оспорювальну земельну ділянку позивачем 27 квітня 2018 року за вхідним №07/К-1865 подано до Дрогобицької міської ради Львівської області заяву про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв.м. для ведення садівництва, що розташована на [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у його безоплатну власність. Однак, лише через календарний рік з дня подання вищевказаної заяви позивачем отримано відповідь, якою повідомили, що на його звернення із земельних питань йому відмовлено у задоволенні прохання згідно рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1736 від 23.04.2019 року. Надалі, у зв`язку із тривалим перебуванням за межами України, лише 03 лютого 2021 року позивач повторно подав заяву до Дрогобицької міської ради з проханням надати згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв.м. для ведення садівництва, що розташована на [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у його безоплатну власність. Проте, знову з порушенням строку розгляду та без жодного обґрунтування, позивачу відмовлено у наданні відповідного дозволу. Крім того, за усною інформацією йому стало відомо, що відповідний дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку отримав відповідач [PERSON] 01 лютого 2021 року позивачем подано до Дрогобицької міської ради запит на публічну інформацію, у відповідь на який остання надала копію рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №256 від 12.03.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд». Вважає, що вказане рішення прийняте з порушенням законодавства та порушує його конституційні права щодо надання йому у власність земельної ділянки. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд: -\~визнати незаконним\~та скасувати\~пункти 1.42\~рішення 50-ї\~сесії сьомого\~скликання Дрогобицької\~міської ради\~Львівської області\~№1736\~від 23.04.2019,\~яким відмовлено [PERSON] у задоволенні його заяви від 27 квітня 2018р. за вхідним М07/К-1865 про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв. метрів для ведення садівництва, що розташована на [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у безоплатну приватну власність заявника; -визнати незаконним та скасувати пункт 1.64 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області від 09.09.2021р. за №586, яким відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 683,99кв. метри на [ADDRESS] та передачі цієї земельної ділянки у приватну власність; - визнати незаконним та скасувати пункт 1.1 рішення III сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №256 від 12.03.2021р. «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», яким надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 684кв. метрів на [ADDRESS] для будівництва та обслуговування Житлового будинку, господарських будівель споруд; - визнати незаконним та скасувати пункт 1.26 рішення Х сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №521 від 08.07.2021 «про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність земельних ділянок», яким затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 684 кв.м. на [ADDRESS] з кадастровим номером 4610600000:01:080:0094 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будвель та споруд». - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності земельної ділянки площею 684 кв.м. на [ADDRESS] облатсі з кадастровим номером 4610600000:01:080:0094 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будвель та споруд за відповідачем у справі [PERSON] , номер запису про право в державному реєстрі прав №44463633, вчинений Виконачим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області; - зобов`язати відповідача Дрогобицьку міську раду Львівської області ЄДРПОУ:04055972 прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 683,99 кв. метри на [ADDRESS] з метою подальшої передачі цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] ; - стягнути із відповідачів солідарно у користь позивача усі судові витрати, понесені за час розгляду даного позову. 29 квітня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Дрогобицької міської ради Львівської області, у якому просять у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, зважаючи на таке: по-перше, на момент прийняття оскаржуваного рішення існувало рішення виконкому Дрогобицької міської ради «Про затвердження проекту містобудівної документації «Детальний план території в районі [ADDRESS] від 18.03.2019 року №99». Таким чином, земельна ділянка, яку бажав отримати позивач, не могла бути надана йому, оскільки за бажаним місцем розташуванням земельної ділянки для садівництва детальним планом не передбачено. Звертають увагу суду, що повторна заява [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою була подана 03.02.2021, а [PERSON] - 28.01.2021. Крім того, відповідачем [PERSON] було дотримано порядку подання документів для отримання спірної земельної ділянки, тому посилання позивача на факт порушення законодавства ними при прийнятті спірних рішень не відповідають дійсності, оскільки дана земельна ділянка була вільною. Вважає, що твердження позивача щодо факту довготривалого відкритого та добросовісного користування спірною земельною ділянкою, як підстави для першочергового надання йому вказаної земельної ділянки, не слід брати до уваги, адже самовільне користування земельною ділянкою не свідчить про наявність у позивача законного права на користування нею та набуття відповідного статусу землекористувача, оскільки відповідно до вимог ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Також позивачем до позовної заяви не долучено жодного документу, що підтверджує право на користування цією земельною ділянкою та документів, що позивач за користування земельною ділянкою здійснював оплату. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив такі задоволити. Представник позивача адвокат Паращак Н.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що предметом даного спору є земельна ділянка, яка належала до вулиці Холмської, а потім Дрогобицька міська рада віднесла її до вулиці Трускавецької. Позивач [PERSON] за місцем знаходження цієї земельної ділянки, яку використовує для садівництва, має господарську споруду. У зв`язку з цим він звертався з відповідною заявою до Дрогобицької міської ради і з порушенням встановлених строків отримав відповідь. Тим часом вказану земельну ділянку було передано у власність [PERSON] . Зауважив, що ще 27.04.2018 за вхідним №07/к-1865 [PERSON] подано заяву про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою. Спірна земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні позивача, однак, його заява не розглядалася один рік. У травні 2019 року останній отримав поштовою кореспонденцією письмову відповідь міської ради від 10.05.2019, якою повідомлено, що рішенням Дрогобицької міської ради від 23.04.2019 йому відмовлено у задоволенні заяви. Тобто, така заява була розглянута з порушенням встановленого місячного строку. Зазначає, що у разі, якщо у цей період не було сесії міської ради, то орган місцевого самоврядування в особі голови повинен був скликати позачергову сесію, щоб не порушувати строки, чого зроблено не було. За таких обставин вважають оскаржуване рішення протиправним, оскільки таке прийнято з грубим порушенням строку розгляду заяви позивача, при цьому, не посилаючись на жодну норму закону, як на підставу для відмови у її задоволенні. Як наслідок, позивач звернувся до Львівського окружного суду. Однак, в грудні 2019 року судом було закрито адміністративне провадження за клопотанням відповідача, вважаючи, що є спір про право, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться споруда, що належить позивачу. Дізнавшись про рішення міської ради, яким надано вказану земельну ділянку відповідачу [PERSON] , позивач звернувся із відповідним запитом до Дрогобицької міської ради і 03.02.2022 ним отримано копію цього рішення. Із пункту 1.1 вказаного рішення стало відомо, що відповідачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, при цьому, з`ясувалось, що таку вже прив`язано до [ADDRESS] . Зазначає, що факт користування згаданою земельною ділянкою підтверджується рішенням окружного суду, в якому вказано, що на такій розташована споруда позивача, а тому існує спір про право. І міською радою це не заперечується, оскільки саме її представником було заявлено клопотання про закриття провадження в адміністративній справі з наведених підстав. Отже, у той час, поки [PERSON] міська рада не надавала відповідь на заяву, відповідні документи підготував [PERSON] , якому і надали цю земельну ділянку. При цьому, затвердження детального плану території відбулось значно пізніше, ніж позивач звернувся вперше до міської ради із заявою. Протокол громадських слухань, де вирішувалося питання про затвердження цього плану, датований 19.02.2019, тобто, через рік після звернення позивача. Звертає увагу, що громадські слухання проводяться із залученням максимальної кількості мешканців міста, щоб в подальшому уникнути заперечень та спорів, такі громадські слухання проводяться відкрито. Проте, згідно з протоколом громадських слухань, наданим відповідачем, присутнім був представник розробника плану, представник архітектури і відсутні представники громади. Відповідно вважає, що вказані дії вчинені з порушеннями. Крім цього, документи, на підставі яких [PERSON] надана у приватизацію земельна ділянка, не містять жодної примітки про те, що на такій знаходиться господарська споруда. Вважає, що Дрогобицька міська рада повинна була з`ясувати дане питання. Представник відповідача Дрогобицької міської ради Сенців М.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечила щодо їх задоволення. Пояснила, що жодними належними доказами не підтверджується те, що господарська споруда, розташована на спірній земельній ділянці, належить позивачу. З приводу нерозгляду міською радою протягом тривалого часу заяви позивача вважає, що вказане не може бути підставою для скасування рішення, оскільки останній не звертався з питанням бездіяльності міської ради. Зазначає, що [PERSON] звернувся до Дрогобицької міської ради з приводу земельної ділянки під садівництво. Оскільки у 2019 році був розроблений детальний план території під будівництво, то вказане слугувало підставою для відмови позивачу. Дане питання розглядалось і вивчалось комісією, після чого на сесію було надано відмовні матеріали. [PERSON] звернувся до міської ради з заявою у 2018 році, однак, не розробляв проект самостійно і будь-яких дій не вчиняв щодо отримання спірної земельної ділянки. У подальшому [PERSON] звернувся із заявою про надання земельної ділянки під будівництво. Однак, самовільне користування такою не може бути підставою для подальшого надання її у приватизацію. Тому вважає доводи позивача безпідставними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Громадяни України\~мають право\~на безоплатну\~передачу їм\~земельних ділянок\~із земель\~державної або\~комунальної власності,\~зокрема, для\~ведення садівництва\~-\~не більше\~0,12\~гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (частина перша статті 121 ЗК України). Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проектів регулюються статтями 118, 186-1 ЗК України. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені\~в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк\~ і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою\~і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, відповідний орган у разі ухвалення рішення про відмову у наданні такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу,\~у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України). Відповідно до частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Дозвіл на розробку проекту землеустрою означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду чи у власність у майбутньому. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, (провадження № 14-301цс18), від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20). Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Верховний Суд зазначає, що на будь-якому етапі надання земельної ділянки\~у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Подібні правові висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала\~у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження\~№ 14-28цс20), згідно з якими неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи. Отже, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою.\~За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього немає законних перешкод. Судом встановлено, що [PERSON] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , 27 квітня 2018 року за вхідним №07/К-1865 подано до Дрогобицької міської ради Львівської області заяву про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв.м. для ведення садівництва, що розташована на [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у його безоплатну приватну власність. Рішенням Дрогобицької міської ради Львівської області від 23 квітня 2019 року №1736 відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв.м. на [ADDRESS] для індивідуального садівництва. При цьому, у вказаному рішенні відсутні належні підстави для відмови, оскільки відповідач посилається лише на ст.118 ЗК, яка, як зазначалось вище, містить виключний перелік таких підстав. У зв`язку із прийняттям рішення Дрогобицької міської ради Львівської області №1736 від 23.04.2019, а саме п.1.42 цього рішення, яким відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 616 кв. метрів на [ADDRESS] для індивідуального садівництва, з метою захисту порушених відповідачем - Дрогобицькою міською радою Львівської області своїх прав у сфері земельних відносин, позивач звернувся із відповідною позовною заявою до Львівського окружного адміністративного суду. \~ \~ \~ \~ Головуючим суддею Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З. відкрито провадження у справі №1.380.2019.005554 про скасування рішення Дрогобицької міської ради від 23.04.2019 №1736 у частині відмови [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв. м. на [ADDRESS] для індивідуального садівництва та про право власності на земельну ділянку. Однак, за клопотанням представника відповідача Дрогобицької міської ради Львівської області, ухвалою від 23 грудня 2019 року Львівським окружним адміністративним судом закрито провадження в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування рішення, визнання права власності на земельну ділянку. При цьому, Дрогобицька міська рада своє клопотання мотивувала існуванням між сторонами спору про право, а суд, у свою чергу, зазначив, що змістом позовних вимог є захист майнового права на конкретну земельну ділянку, на якій розташований гараж позивача. Разом з тим, з довідки №1031 від 04.06.2019, виданої КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО" [PERSON] , та технічної документації вбачається, що на [ADDRESS] розташований сарай, загальною площею 19.2 кв.м. (фундамент - бетон, стіни - цегла), позначений на схемі розташування будівлі літ. "Б", який, згідно з даними станом на 31.12.2012, не зареєстрований. 25.01.2021 позивач уклав з ФОП [PERSON] договір з виготовлення плану території земельної ділянки на [ADDRESS] . Відтак, 03 лютого 2021 року за вхідним №07/К-612 позивач [PERSON] повторно подав до Дрогобицької міської ради Львівської області заяву, згідно якої просив надати йому згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель площею 683,99 кв. метри на [ADDRESS] та передати цю земельну ділянку у його приватну власність. На засіданні ХIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради від 09.09.2021 за №586, пунктом 1.64 цього рішення, позивачу [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 684 кв. метри на [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 01 лютого 2022 року позивач звернувся до Дрогобицької міської ради Львівської області із запитом на публічну інформацію. У відповідь позивачем отримано із Дрогобицької міської ради Львівської області листа №3-17/983 від 03.02.2022 разом із доданою до цієї відповіді копією рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №256 від 12.03.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ З п.1.1 рішення ІІІ сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №256 від 12.03.2021 вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 684 кв. метри на [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Суд зауважує, що заява на ім`я міського голови щодо надання дозволу на виготовленння проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки датована [PERSON] 21.01.2020, при цьому її реєстрацію проведено 28.01.2021. У всякому випадку, останній вперше звернувся до Дрогобицької міської ради значно пізніше, ніж позивач [PERSON] . Слід звернути також увагу, що [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою лише 09.09.2021. З листа виконавчого комітету №3-24/12424 вбачається, що на звернення [PERSON] від 01.09.2021 надано письмову відповідь 31.12.2021, в якій зазначається, що на спірну земельну ділянку є декілька претендентів і така може бути включена в перелік земельних ділянок для продажу на земельних торгах, де позивач може взяти участь на загальних засадах. Однак, з інфорамції Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку видно, що 11.10.2021 проведено державну реєстрацію права на спірну земельну ділянку за [PERSON] . Разом з тим, як зазначалося вище, рішенням Дрогобицької міської ради від 12.03.2021 відповідачу [PERSON] вже було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. Із копії заяви [PERSON] на ім`я міського голови вбачається, що 30.06.2021 останній звернувся за дозволом на затвердження такого проекту. У той же час, згідно з актом погодження меж спірної земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами від 12.05.2021 та планом відведення земельної ділянки, виготовлених ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , відсутні позначки щодо розміщення на ній будівлі (сараю) позивача. Водночас, суміжним землекористувачем спірної земельної ділянки вказано [PERSON] , що суперечить доказам, здобутим судом під час розгляду справи. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні надали суду показання, з яких вбачається, що вони з 70-х років проживають на [ADDRESS] ( [PERSON] на [ADDRESS] ) по сусідству з позивачем та його сім`єю. Цією землею користувалась ще бабця позивача, потім його мама, садили городину. Також на цій земельній ділянці знаходився старий сарай, на місці якого (близько 20-30 років тому) вітчим позивача збудував цегляний новий. Позивач та його сім`я продовжують користуватися вказаною землею, оскільки на ній ростуть фруктові дерева, кущі малини, городина, доглядають її, і така огороджена металевою сіткою. Спірна земельна ділянка межує з дорогою, яка пролягає по [ADDRESS] ; з протилежного боку знаходиться земельна ділянка, на якій розташований приватизований гараж [PERSON] , а далі земельна ділянка [PERSON] . Про громадські слухання та щодо розроблення детального плану територій їм нічого не відомо; відповідач [PERSON] їм також не відомий. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що по сусідству з позивачем проживає з 2009 року. Поблизу їхнього будинку знаходиться земельна ділянка, якою користується [PERSON] . На ній розташований сарай, який вже там був на час його заселення у згаданий будинок. Земельна ділянка огороджена металевою сіткою, на ній ростуть фруктові дерева, позивач її завжди доглядає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає в одному будинку із позивачем з 2014 року. Коли туди приїхав, то на земельній ділянці, якою користується [PERSON] , вже стояв сарай, вибудуваний на фундаменті. На цей час також вже була металева огорожа. Спірна земельна ділянка межує з однієї сторони з дорогою по вул.Трускавецькій, а з іншої із земельною ділянкою [PERSON] , а далі земельною ділянкою [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що земельна ділянка, якою він користується, неприватизована. Однак, на такій розташований приватизований ним гараж. Ця земельна ділянка межує із ділянкою, якою вже роки користується [PERSON] і яка огороджена металевою сіткою. У позивача на вказаній ділянці є цегляна споруда, зведена близько 30 років тому, а до того там знаходився старий сарай. Спеціаліст [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на плані території (а.с.94 т.1) позначкою «КН» зазначено кам`яний нежитловий об`єкт, галочками позначена металева огорожа, рисочками дерев`яна огорожа. Для виготовлення кадастрової зйомки і правильних замірів є необхідність виїзду на місце розташування земельної ділянки. Суміжні користувачі зазначаються зі слів замовника або ж з публічної кадастрової карти беруться відомості про власників. Для виготовлення схематичного плану земельної ділянки можна використати інтернетносії. Також зазначив, що графічні матеріали можуть містити і схематичний план, і кадастрову зйомку. Відповідно до статті 118 ЗК України завершальним етапом отримання земельної ділянки шляхом безоплатної приватизації є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність на підставі погодженого проекту землеустрою, розробленого відповідно до вимог законодавства. Оскільки, на відміну від [PERSON] , [PERSON] першим подав належно оформлену заяву про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 616 кв. м. для ведення садівництва, що розташована на [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у його безоплатну приватну власність, то відповідно, він першим отримав легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури - прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою та в подальшому затвердження такого проекту та надання йому спірної земельної ділянки\~\~у власність. Водночас Дрогобицька міська рада Львівської області фактично надала необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки іншій особі, заява якої була зареєстрована пізніше заяви [PERSON] . При цьому законних перешкод для відмови\~у наданні згоди на виготовлення проекту землеустрою судом не встановлено. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що відповідачем у справі було порушено порядок надання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, що обумовило незаконність рішення щодо відведення земельної ділянки на ім`я [PERSON] та призвело до настання несприятливих наслідків для прав, свобод та законних інтересів [PERSON] , зокрема, позбавлення права позивача на завершення процедури відведення земельної ділянки. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог позивача та достатність підстав його задоволення. Щодо заходів забезпечення позову, то за положеннями частини 7 статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~ під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved