Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

04.04.2023 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 14.06.1985 року. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 14.06.1985 року сторони у справі зареєстрували шлюб і з того часу проживали однією сім`єю. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В останні роки спільного проживання між подружжям постійно виникали сварки через те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями. Із березня 2022 року сторони разом не проживають, мають окремі бюджети, спільного господарства не ведуть. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивачка не бачить і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 07.04.2023 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що вже рік подружжя разом не проживає, оскільки чоловік зловживає спиртними напоями, виникають сварки та конфлікти, а також відповідач застосовує фізичне насильство. З часу окремого проживання без відповідача, позивачка має нормальне та краще життя ніж проживання разом. На теперішній час позивачка проживає у належній їй спадковій квартирі, а відповідач у квартирі, яка належить подружжю і їхній дитині в рівних частинах. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивачка вказує, що не перший раз намагається розлучитись, чоловік обіцяє що зміниться, однак в його поведінці нічого не міняється. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову і пояснив суду, що він 40 років працює водієм, тож не може вживати спиртні напої кожного дня, як про це стверджує позивачка. Відповідач стверджує, що вживає спиртні напої по вихідних днях і інколи у будні дні. Відповідач визнає, що дійсно сторони не проживають разом близько року. При цьому, відповідач вказує, що перебуває у шлюбі багато років і не хоче його розривати, подружжя має прожити до самої старості аби було кому доглядати один одного. Відповідач вказує, що завжди допомагав позивачці по господарству, прибирати, готувати тощо і обіцяє, що в його родині все буде добре. На питання суду відповідач повідомив, що із минулого засідання у якому суд оголосив перерву для надання відповідачу можливості виправитись, він все ж таки вживав спиртні напої, однак шукає лікаря або закодуватись. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.06.1985 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3). Неповнолітніх дітей сторони не мають та не проживають разом близько одного року. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Зі встановлених судом обставин справи та наданих у судовому засіданні сторонами власних пояснень вбачається, що шлюбні відносини дійсно припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя разом не проживає. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку про наявність дійсних причин, які є підставою для розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків і поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved