Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача шкоду, завдану природному середовищу в сумі 171 003 грн. та судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що, відповідно до наказу Державної екологічної інспекції Поліського округу № 75-ОД від 28.03.2022 «Про проведення рейдових заходів па території Житомирської та Рівненської областей» 26.04.2022 року було встановлено факт вилову водних біоресурсів риболовною сіткою [PERSON] з водосховища Лісне (р. Ірпінь) неподалік с. Соболіївка Брусилівської ТГ Житомирського району Житомирської області. Внаслідок чого були незаконно добуті водні біоресурси (риба): щука - 14 екз., окунь - 6 екз., лящ - 3 екз., плітка - 20 екз., краснопірка 43 екз. Даний факт був зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення № 014525 від 26.04.2022. Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.07.2022 суд визнав винним [PERSON] , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень з конфіскацією в дохід держави знарядь лову. Згідно розрахунку загальний розмір шкоди завданої діями [PERSON] складає 171 003 грн. Інспекцією, шляхом досудового порядку врегулювання цивільно-правового спору, [PERSON] було направлено претензію №59-2.7/18 від 27.09.2022 на суму 171 003 грн. для добровільного відшкодування шкоди, заподіяної державі, яка на даний час не сплачена. Просили стягнути з відповідача на рахунок місцевої селищної ради завдані збитки в сумі 171 003 грн. та вирішити питання судових витрат. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.01.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для виправлення зазначених в ухвалі недоліків. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.01.2023 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Брусилівську селищну раду Житомирського району, Житомирської області. Ухвалою судді від 31.05.2022 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, в заяві від 06.04.2023 просив проводити розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, судові повістки, які направлялись за зареєстрованим та фактичним місцем проживання відповідача, повернуті до суду з відмітками, які презюмують їх вручення згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Окрім того, судом\~було здійснено виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.\~211, 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до наказу Державної екологічної інспекції Поліського округу № 75-ОД від 28.03.2022 року «Про проведення рейдових заходів па території Житомирської та Рівненської областей» працівниками Державної екологічної інспекції Поліського округу 26.04.2022 здійснювалися заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства в межах територіальних одиниць областей (а.с. 15-17). \~26.04.2022 о 16 год. 30 хв. [PERSON] , перебуваючи на водосховищі "Лісне", р.Ірпінь, в районі села Соболівка Брусилівської ОТГ Житомирської області, ловив рибу за допомогою риболовної сітки, внаслідок чого було незаконно добуто водні ресурси: щука - 14 екз., окунь - 6 екз., лящ - 3 екз., краснопірка - 43 екз., плітка - 20 екз., загальною вагою 7 кг, що є порушенням ст. 52.1 Закону України "Про тваринний світ", п. 315 абз. 1 Правил любительського та спортивного рибальства, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення № 014525 від 26.04.2022 щодо [PERSON] , на підставі якого, постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.07.2022 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постанова набрала законної сили 26.07.2022 (а.с. 12-13, 10-11). Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням таких положень закону суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.07.2022 про визнання [PERSON] винуватим у порушенні правил рибальства. Відповідно до розрахунку розміру збитків завданих рибному господарству внаслідок незаконного добування водних біоресурсів [PERSON] 26.04.2022, який проведений згідно такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 (додаток №1) зі змінами , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1039 загальний розмір шкоди становить 171\~003 грн. (а.с. 14). 05.10.2022 на адресу [PERSON] Державною екологічною інспекцію Поліського округу було надіслано претензію № 59-27/18 про відшкодування збитків на суму 171\~003 грн. (а.с. 7,8-9). Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4\~ЦПК України та ч. 1, ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії,\~яка порушує\~право;\~ відновлення\~становища,\~яке існувало\~до порушення;\~ примусове\~виконання обов`язку\~в натурі;\~ зміна\~правовідношення;\~ припинення правовідношення; відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди;\~ відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст.37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно з частиною першою статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі статтею 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України. Відповідно до статті 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальство, як добування риби та водних безхребетних, на території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно Закону України «Про тваринний світ» та інших законів. Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина щодо завдання шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно п. 15 Пленуму Верховного Суду 10.12.2004 N 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при обчисленні розміру відшкодування шкоди, заподіяної знищенням або пошкодженням природних ресурсів, потрібно також додержувати вимог тих нормативних актів, якими встановлено відповідні правила. Зокрема, з`ясовувати ті кількісні та якісні критерії (кількість, вага, розмір тощо), які відповідно до існуючих такс при цьому враховуються. Факт завдання шкоди довкіллю у виді незаконного вилову риби в зв`язку з порушенням вимог ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та вина [PERSON] у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 85 КУпАП підтверджується постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.07.2022, яка набрала законної сили. При цьому, як вбачається зі змісту постанови, питання про відшкодування спричиненої шкоди вирішено не було. Розрахунок завданих збитків, завданих позвиачем, проведено на підставі Додатку № 1 до Постанови КМ України від 21.11.2011 № 1209 ,якою затверджено Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, діями відповідача внаслідок вчинення адміністративного правопорушення державі було завдано шкоду на загальну суму 171\~003 грн. Жодних заперечень щодо розміру завданих довкіллю збитків чи відомостей про часткове чи повне відшкодування шкоди від відповідача суду надано не було. Відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вказане, з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2565,06 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с.18).

Outcome: approved