Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори із [PERSON] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися. Заява мотивована тим, що під час спільного проживання з чоловіком - [PERSON] , останній постійно здійснює психологічний тиск, словесно ображає її, принижує, погрожує фізичною розправою та знищенням майна, а також безпосередньо здійснює його знищення за місцем спільного проживання. 30.03.2023 кривдником були вибиті двері за місцем спільного проживання, що зумовило матеріальні збитки та додаткові матеріальні витрати, що свідчить про вчинення останнім економічного насильства. Постійні скандали в сім`ї з ініціативи кривдника стали підставою для фактичного розриву відносин як подружжям. Заявниця перебуваю у постійній тривозі та напрузі, уникаючи залишатися з чоловіком наодинці, побоюючись за своє життя та здоров`я. Кривдник телефонує та погрожує [PERSON] , її рідним, а також сусідам. Такі дії кривдника [PERSON] носять постійний характер. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву з підстав, викладених у ній. Пояснила, що вона проживала із чоловіком в її квартирі, хоча чоловік зареєстрований в іншому населеному пункті. З 15 травня 2023 року [PERSON] не живе з ними. Зауважила, що він телефонує до неї, погрожує фізичною розправою, спалити будинок. Були неодноразові випадки, коли він наносив їй удари, однак, вона, враховуючи інтереси дитини, намагалася зберегти сім`ю та не зверталася до поліції. [PERSON] повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №154. В цьому шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] , що видно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 січня 2016 року. Заявник та заінтересована особа проживали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5196544 від 21.06.2013. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року у справі №607/6021/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.03.2023 о 01 год. 00 хв., перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у вчиненні психологічного тиску, висловлюванні словесних образ, приниженні, висловлюванні погроз фізичною розправою та штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю [PERSON] . Крім того 30 березня 2023 року інспектором РУП ГУНП в Тернопільській області був виданий терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №279825, яким [PERSON] зобов`язано на десять діб залишити місце проживання постраждалої особи, заборону на вхід та перебування в місці проживання та перебування постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. З інформації ГУНП в Тернопільській області від 26.04.2023 видно, що [PERSON] 30.03.2023 двічі зверталася в поліції з приводу того, що [PERSON] вчиняє сварку, погрожує, вчиняє психологічне насильство та вибиває двері. Також, 18.04.2023 року заявниця зверталася з приводу того, що чоловік знову вчиняє насильство. Судом досліджено також наданий запис телефонної розмови заявниці із чоловіком, в якому останній погрожує прийти і спалити будинок. Розглянувши справу, суд доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Так, відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) вказано, що «при вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Проаналізувавши матеріали даної справи, оцінивши та дослідивши докази, суд вважає, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення. Обґрунтовуючи заяву заявниця стверджує, що є ризик того, що заінтересована особа знову буде вчиняти відносно неї домашнє насильство. Виходячи із принципу пропорційності, оцінюючи високі ризики продовження протиправної поведінки заінтересованої особи, та її вплив на заявницю, що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків, враховуючи дані про особу [PERSON] , який притягувався до адміністративної відповідальності, демонструє агресивну поведінку відносно дружини в стані алкогольного сп`яніння, тривалість та неодноразовість вчинення протиправних дій, його репутацію, суд вважає що такі втручання в особисті права заінтересованої особи, як заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори із [PERSON] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися є пропорційним, доречним відповідає меті його застосування, та забезпечить дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника. Зазначене підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення до адміністративної відповідальності, терміновим заборонним приписом, поясненнями заявниці, з яких вбачається вчинення домашнього насильства, і відсутність зміни своєї поведінки. Тому пріоритет має бути надано безпеці постраждалої особи, а не праву кривдника, поведінка якого може перейти у більш жорстку форму. Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на шість місяців. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, а також з принципу пропорційності, достатнім часом для видачі обмежувального припису є три місяці з дня винесення рішення суду. За таких обставин, враховуючи принцип пропорційності, суд вважає, що вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує, що в силу статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, [PERSON] має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла, та держава має позитивне зобов`язання у захисті від вторгнення в її приватне життя з боку інших (справа «X. і Y. проти Нідерландів») яке, зважаючи на встановлені обставини справи, превалює в цьому випадку над конституційними правами заінтересованої особи, які підлягають обмеженню. На підставі наведеного,

Outcome: partial