Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

20 лютого 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики № 10-01/2022, відповдіно до умов якого позикодавцем надано позичальнику грошові кошти в сумі 58 000,00 доларів США строком до 10 липня 2022 року без нарахування процентів за користування грошовими коштами. Про отримання позичальником грошових коштів свідчить розписка останнього від 190 січня 2022 року про отримання ним грошових коштів в сумі 58 000 доларів США із зобов`язанням повернути суму позики в повному обсязі до 20 липня 2022 року. Позичальником порушено умови договору позики не повернуто суму позики позикодавцеві. За таких обставин, позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 58 000 доларів США, що еквівалентно складає 2 120 978,80 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на дата подання позовної заяви. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 17 квітня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача [PERSON] про проведення підготовчого засідання 20 квітня 2023 року без його участі. 20 квітня 2023 року на адресу суду надійшла зава від представника позивача з- адвоката Хміль О.М. про проведення підготовчого заслання без участі сторони позивача, закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, здійснення стягнення у валюті позики (доларах США), оскільки у позові вказано еквівалент у гривні для розрахунку судового збору. Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 травня 2023 року. 18 травня 2023 року на адресу суду надійшла зава від представника позивача - адвоката Хміль О.М. про проведення судового засідання без участі сторони позивач. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 04 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про проведення розгляду справи без його участі, відсутність заперечень щодо змісту позовних вимог та винесення рішення по справі, з поясненням щодо дійсного укладення ним договору позики і неможливістю своєчасного виконання ним зобов`язання, у зв`язку з воєнними діями на території України. За таких обставин суд вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі сторін. Фіксування підготовчого засідання технічними засобами не здійснювалася відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 10 січня 2022 року між сторонами укладено договір безвідсоткової позики № 10-01/2022. Згідно п.1.1 договору, позикодавець ( [PERSON] ) надає позичальникові ( [PERSON] ) грошові кошти у сумі, визначеній цим договором, надалі за текстом - позика, а позичальник зобов`язується повернути позику в порядку та строки, встановлені цим договором. Позика, відповідно до п.1.2 договору, надана позикодавцем позичальнику, не передбачає нарахування процентів за користування грошовими коштами є обов`язковою до повернення. Сума позики згідно з п.2.1, договору, становить 58 000 доларів США 00 центів.\~ Кінцевим терміном повернення позики, відповідно до п.4.1 договору, є 10 липня 202 2року. Позикодавець не має права вимагати дострокового повернення позики. Згідно з. п.7.2 договору, у випадку виникнення будь-яких спорів сторони намагаються вирішувати їх шляхом переговорів. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо таких спорів вони підлягають розгляду у судах за правилами загального судочинства в порядку, передбаченому, чинним законодавством України. У п.10 договору вказано реквізити сторін та їх підписи (а.с.8-10). 10 січня 2022 року [PERSON] підписав текст розписки, згідно з якою повідомив, що отримав від позикодавця [PERSON] грошові кошти в повному обсязі, а саме в розмірі 58 000 доларів США та зобов`язується їх повернути в повному обсязі до 10 липня 2022 року (а.с.11). 11 липня 2022 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з письмовою вимогою про усунення порушень умов договору безвідсоткової позики № 10-01/2022 від 10.01.2022 шляхом повернення (сплати) 58 000 доларів США у термін до 01.12.2022 (а.с.12). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, згідно з вимогами статті 525 ЦК України, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, згідно з вимогами, передбаченими частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем надано суду копію договору безвідсоткової позики від 10 січня 2022 року, згідно якої ним надано в борг відповідачу грошові кошти в розмірі 58 000 доларів США та розписку відповідача про отримання вказаних грошових коштів із зобов`язання їх повернути в строк до 10 липня 2022 року. Також, позивачем додано суду письмову вимогу про повернення грошових коштів в с трок до 01 грудня 2022 року. Відповідач, отримавши позовну заяву, направив на адресу суду клопотання від 11 квітня 2023 року про проведення судового засідання без участі відповідача, чим фактично не заперечив позовні вимоги. Правом на подачу відзиву на позовну заяву, не скористався. Згідно з частиною першою статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги те, що позивачем надано до суду достатні та обґрунтовані докази\~ укладення договору позики, його виконання зі сторони позивача та невиконання умов договору відповідачем, а останній фактично визнав позовні вимоги, які не суперечать нормам чинного законодавства та не порушують прав і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача грошових коштів на виконання укладеного між сторонами договору позики від 10 січня 2022 року, з урахуванням уточнення в підготовчому засіданні, позовних вимог представником позивача, про стягнення суми заборгованості у валюті зобов`язання, а саме стягнення 58 000,00 доларів США Судовий збір, згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову частина перша статті 142 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, у той час, як відповідач перед початком судового засідання в повному обсязі визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків від сплаченого нею судового збору, що становить 6 710,00 грн, та в свою, чергу повернути позивачу із державного бюджету 50 відсотків від сплаченого нею судового збору в сумі 6 710,00 грн.

Outcome: approved