Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому, з урахуванням уточнень та відмови від частини позовних вимог, просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296453, виданого 13.06.2005 Кілійською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2004 за №699, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552000605, [PERSON] , який помер [INFO] , та встановити факт родинних відносин між позивачем [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як між сином та батьком. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке серед іншого складається із земельної ділянки площею 2,83 га, належної померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296453, виданого 13.06.2005 Кілійською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2004 за №699. Проте у зазначеному акті невірно зазначено прізвище його власника, померлого [PERSON] , а саме видано на ім`я « [PERSON] », хоча спадкодавець значиться у свідоцтві про смерть як [PERSON] . Крім того, у свідоцтві про народження позивача [PERSON] в графі «батько» значиться російською мовою « [PERSON] », тобто прізвище при перекладі як « [PERSON] », а померлим є [PERSON] . У зв`язку з різним перекладом прізвища батька у правовстановлюючому документі, свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть спадкодавця позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Рух справи в суді. 06.09.2022 позивач звернувся з вищевказаним позовом у якому просив: 1. Встановити факт родинних відносин; 2. Встановити факт належності правовстановлюючого документу померлій особі; та п. 3.4. та 5. Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельні ділянки. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикова О.А. від 14.9.2022 було відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 13.01.2023 через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] адвокатом Валах В.В. подано зустрічний позов, у якому просили визначити [PERSON] додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та у позовних вимогах в частині вимог, викладених у п.1,3,4,5 позову, відмовити. 07.02.2023 представником позивача було подано уточнюючу позовну заяву у якій уточнив позовні вимоги та просив: 1. Встановити факт родинних відносин; 2. Встановити факт належності правовстановлюючого документу померлій особі; 3. Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,8301 га, відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296453, після смерті [INFO] [PERSON] (п.3 первісного позову). Просив залучити до розгляду матеріали цивільної справи №502/905/22, у яких знаходяться копія спадкової справи №196/2021, заведеної після смерті [PERSON] .. 09.02.2023 через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] адвокатом Валах В.В. подано відзив на уточнюючу позовну заяву, у якому просили у позовних вимогах в частині вимог, викладених у п.1 та 3 уточнюючого позову, відмовити. Ухвалою суду від 01.03.2023 зустрічну позовну заяву, подану представником [PERSON] в інтересах відповідача [PERSON] до [PERSON] , Кілійської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини повернуто заявнику, як така, що подана з порушеннями вимог ч.1 ст. 193 ЦПК України. Ухвалою суду від 01.03.2023 позивачу [PERSON] , у зв`язку з подачею уточнюючої позовної заяви, а саме зменшення позовних вимог, повернуто частину сплаченого судового збору. Таким чином судом розглядаються вимоги, викладені представником позивача в уточнюючому позові. Ухвалою суду від 01.03.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 12.04.2023 задоволено заяву представника відповідача [PERSON] про відвід головуючого судді Масленикова О.А., який одноособово розглядав цивільну справу № 502/1384/22 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно. Матеріали цивільної справи відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 12.04.2023 передано головуючому судді Березнікову О.В.. Ухвалою судді Березнікова О.В. розгляд справи за позовом [PERSON] до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно визначено повторно розпочати по суті. Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято відмову представника позивача [PERSON] адвоката Спрінчана М.В. від позову в частині позовних вимог до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,8301 га, розташованої на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:003:0097, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , провадження у справі у цій частині закрито.\~ Під час судового засідання 22.05.2023 представник відповідача [PERSON] заявила клопотання про виключення відповідача [PERSON] зі складу відповідача та залучити його в якості заінтересованої особи та виділити матеріали цивільної справи в окреме провадження та розглядати їх в порядку, визначеному Главою 1 та 6, Розділу ІV ЦПК України, мотивуючи тим, що з урахуванням закриття провадження в частині позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, позовні вимоги про встановлення юридичних фактів повинне розглядатися в порядку окремого провадження, а відтак [PERSON] повинен залучатися у справу як заінтересована особа. Судом заявлені клопотання представника відповідача задоволені частково, про що постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, а саме відмовлено у виділенні матеріалів цивільної справи в окреме провадження та залучено відповідача [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в порядку, передбаченому ст. 53 ЦПК України. Щодо відмовлення у виділенні матеріалів цивільної справи в окреме провадження та залучено відповідача [PERSON] в якості третьої особи суд виходив з наступного. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, особливостями справ окремого провадження є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право; суд може вирішувати тільки спір про факт, про стан); мета судового розгляду встановлення наявності або відсутності факту; факт, що встановлюється судом, повинен мати юридичне значення; справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); закон у більшості випадків точно встановлює коло осіб, які можуть бути заявниками (статті 296, 301, 3002, 320, 329 ЦПК України); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивач просив зокрема визнати за ним право власності на спадкове майно, тобто існував спір про право, а також зазначеній категорії справ властиве позовне провадження. Разом з тим слід також зазначити, що враховуючи зміну позовних вимог та відмови від їх частини позивачем, після чого залишилися позовні вимоги в частині встановлення юридичних фактів, зазначене не тягне за собою виділення матеріалів цивільної справи в окреме провадження, оскільки такі процесуальні дії не передбачені цивільним процесуальним законодавством та й заявлені (вимоги про встановлення юридичних фактів) у порядку окремого (безспірного) провадження (пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України). Крім того, зазначені дії були б порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, а саме безпідставне затягування розгляду справи, оскільки кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Позов, а не заява, позивачем подано виключно через те, що іншою вимогою у цій справі був спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги розглядаються у позовному провадженні. До схожого висновку дійшов у своїй постанові від 03.11.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 691/1237/20. З урахуванням наведеного, судом продовжуються розглядатися позовні вимоги [PERSON] до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , представник [PERSON] адвокат Валах В.В., про встановлення юридичних фактів. В судовому засіданні представник позивача адвокат Спрінчан М.В. та позивач [PERSON] просили позов задовольнити. Відповідач Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області надали заяву про розгляд справи без їх участі, відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Представник третьої особи адвокат Валах В.В. в судове засідання не з`явилася, про що від неї через систему «Електронний суд» надійшла заява та довідка №2147 від 24.05.2023 щодо звернення до приймально-діагностичного відділення невідкладної допомоги. Враховуючи, що пояснення представника третьої особи адвоката Валах В.В. у судовому засіданні 22.05.2023 було заслухано, її думку з`ясовано, суд вважає за можливим розглянути справу без участі третьої особи та його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд досліджує докази учасників справи в частині заявлених позовних вимог, а саме щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій особі та факту родинних відносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . З свідоцтва про народження позивача [PERSON] «прізвище російською - [PERSON] » [NUMBER] встановлено, що в графі Батько значиться російською мовою [PERSON] . На ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №2296453, відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 2,83 га, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 №699, кадастровий номер 5122310100:01:003:0097. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником земельної ділянки площею 2,8301 га, кадастровий номер 5122310100:01:003:0097, значиться [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину від 27.05.2019, зареєстрованих в реєстрі за №469 та №472, встановлено, що їх видано спадкоємцям зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , чоловіку [PERSON] , [INFO] , та сину померлої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. від 25.04.2022 №38/01-16 позивачу [PERSON] роз`яснено, що для оформлення спадщини йому необхідно встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON] та факт належності померлому правовстановлюючого документу, оскільки виникають розбіжності у прізвищах позивача та померлого, прізвище позивача є « [PERSON] », прізвище померлого є « [PERSON] », державний акт на право власності на земельну ділянку видано на прізвище « [PERSON] ». Таким чином, як вбачається з зазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №2296453 та з свідоцтва про смерть, власника у державному акті зазначено як [PERSON] , а у свідоцтві про смерть його зазначено як [PERSON] . Тобто виникають розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. Разом з тим, з свідоцтва про народження позивача та паспорта громадянина України ім`я позивача значиться як [PERSON] , а батьком позивача у свідоцтві про народження значиться російською мовою « [PERSON] », що в перекладі з російської мови як « [PERSON] », а померлим в свідоцтві про смерть значиться « [PERSON] ». З наведеного вбачається розбіжність та не однаковий переклад прізвища спадкодавця [PERSON] з російської мови у свідоцтві про народження позивача на українську мову у правовстановлюючому документі. Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. В судовому засіданні достовірно встановлено, що при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296453 зазначено ім`я власника - [PERSON] , та при видачі свідоцтва про смерть спадкодавця зазначено ім`я померлого як [PERSON] , який є однією й тією ж особою та розбіжність у написанні прізвища виникла у зв`язку з різним перекладом з російської мови на українську мову. Крім того, судом достовірно встановлено, померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] .. До наведеного висновку суд дійшов з вищевикладених встановлених обставин справи, зокрема й з свідоцтва про право на спадщину від 27.05.2019, зареєстрованих в реєстрі за №469 та №472, з яких чітко вбачається, що їх видано спадкоємцям зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , чоловіку [PERSON] , [INFO] , тобто спадкодавцю по справі, та сину померлої [PERSON] , [INFO] , тобто сину спадкодавця по справі. Разом з тим слід також зазначити, що у своєму відзиві до позовної заяви, а згодом і до уточнюючої позовної заяви, представник відповідача адвокат Валах В.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, викладених к пунктах 1, 3, 4, 5 (у пунктах 1 та 3 до уточнюючого позову), тобто таким чином не заперечуючи той факт, що вказане ім`я [PERSON] у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296453 та ім`я [PERSON] у свідоцтві про смерть, належать одній і тій самій людині спадкодавцю [PERSON] (п.2 позовної вимоги), а відтак можна дійти висновку, що останній також є батьком позивача [PERSON] . Таким чином доводи, викладені у відзиві представником відповідача адвокатом Валах В.В., на які вона посилається як на підставу відмови у задоволенні позовної вимоги, в частині встановлення факту родинних відносин, і тим самим не заперечуючи проти встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296453, виданий на ім`я [PERSON] , та факт родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , та позивачем [PERSON] , як батько та син, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цих фактів, які необхідні позивачу для оформлення спадщини після смерті батька, неможливо.

Outcome: approved