Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

В грудні 2021 представник позивача - адвокат Смоляр Є.І., в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка постійно проживала у житловому будинку по [ADDRESS] , а в останні рокі разом з позивачем в належному йому будинку, де він здійснював за нею постійний догляд. 11.05.2017 [PERSON] склала заповіт, зробивши на випадок своєї смерті заповідальне розпорядження про те, що все майно заповідає позивачу. Після її смерті відкрилась спадщина та у шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отже вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вказаного заповіту. Позивач вказав, що державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті його матері йому було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду із зазначеним позовом. Зазначив, що ані брат ані сестра не належать до категорії осіб, які могли б претендувати на обов`язкову частку у спадковому майні. На стадії підготовчого розгляду справи позивач та його представник неодноразово уточнювали позовні вимоги та остаточно просили визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,9кв.м, житловою площею 38,5кв.м, який розташований на поділений земельній ділянці площею 0,05га та площею 0,0135га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які він успадкував за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, за життя мати, відповідно до дозволу та документації, частково провела реконструкцію квартири, побудувала гараж, однак не мала можливості завершити та здати в експлуатацію, тому позивач просить визнати за ним право забудовника на прибудову «а3», мансарду житлову «а4», відсоток готовності якої становить 49%, квартиру [ADDRESS] , та гараж 1994 року побудови, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Смоляр Є.І., яка діє на підставі ордеру ВЛ №080878 від 05.10.2021, підтримали уточнені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові. Додатково пояснили, що тривалий час розглядався спір за позовом відповідача [PERSON] до померлої, який намагався стягнути з неї кошти за роботи по будівництву та реконструкції спірного майна. Однак у задоволенні позову було відмовлено за недоведеністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лесик С.І., який діє за довіреністю на підставі доручення Володимирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.12.2022 за №2022-2616281, в судовому засіданні, що позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку залишають на розсуд суду. Відносно позовних вимог про визнання права забудовника зазначили, що дійсно померлою була розпочата перебудова, але позивачем не надано, які об`єкти було реконструйовано, а також згідно інформаційного листа від 16.05.2013 відсутні документи, що спадкодавець здійснив необхідні дії, щоб визнати за позивачем право забудовника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з,явилась, про час та місце розгляду справи неодноразово була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати без її участі. Суд, заслухавши сторони у справі, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла мати позивача [PERSON] . З копії рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради народних депутатів від 16.09.1993 за №306, «Про будівництво об`єктів громадського, житлового господарського призначення в м.Володимир-Волинський дозволено будівництво індивідуальних будинковолодінь громадянам м.Володимир-Волинський на закріплених земельних ділянках згідно додатку №2. За реєстраційним посвідченням Волинського обласного БТІ, жилий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві особистою власності на підставі договору посвідченого Володимир-Волинською держконторою 24.12.1991, за р.н.2-3531 та записано у реєстрову книгу №25 за реєстровим №3392 від 12.02.1998. Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності також засвідчуть, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа 51,9кв.м, житлова площа 38,5кв.м.; земельної ділянки кадастровий номер 0710200000:01:002:0090, площею 0,05га та земельної ділянки кадастровий номер 0710200000:01:002:0091, площею 0,0135га, розташованих за адресою [ADDRESS] . Довідкою Управління містобудування і архітектури Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 03.03.2017 за №20 засвідчено, що згідно з рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.02.1992 №31 «Про повернення колишніх назв вулицям містя та перейменування окремих вулиць» назву вулиці 60-річчя СРСР у місті Володимир-Волинському змінено на вулицю Незалежності. В матеріалах справи міститься Декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована Інспекцією ДАБК у Волинській області 05.11.2012, а саме реконструкція квартири [ADDRESS] , замовником якої вказана [PERSON] . Проектна документація розроблена КП «Володимир-Волинський містопроект». Загальна площа будівлі відповідно до проектної документації 101,00кв.м, житлова 45,5кв.м, нежитлових приміщень 55,5кв.м. Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №222567 від 07.07.2011. Померлою сплачено проектні роботи і відповідну документацію, про свідчать надані до матеріалів справи квитанції про сплату через банківську установу. Згідно Виписки з інвентаризаційних матеріалів виданої КП «Волинське областе БТІ» від 01.06.2021 №467, Загальна площа збільшена на 10,0кв.м за рахунок добудови частини кухні 101, прибудови а3 - не прийнята в експлуатацію. Знесена прибудова а1, житлова площа зменшена на 9,7 кв.м за рахунок переобладнання кімнати під коридор. Квартира на стадії реконструкції: мансарда житлова а4 49% готовності (декларація про початок виконання будівельних робіт від 05.11.2012.) До квартири належить вбиральня «Б», яма вигрібна «№3»(бувБ), огорожа «№1», ворота з хвірткою «№2», гараж «Г-1» - побудований за окремій земельній ділянці, кадастровий номер 0710200000:01:002:0091 - не прийнято в експлуатацію. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею А.І. 11.05.2017 року, [PERSON] усе своє майно, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилось, яке буде їй належати на день її смерті, на яке за законом матиме право, заповіла своєму синові, позивачу по справі - [PERSON] . Раніше складений нею заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Гордійчуком Б.І. 03.03.2011 за реєстровим №413, цим заповітом скасувала. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не належать до категорії осіб, які могли б претендувати на обов`язкову частку у спадковому майні. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1414/02-31 від 27.09.2021, у зв,язку з ненаданням правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме квартири [ADDRESS] , видача свідоцтва на вказане майно неможлива, внаслідок чого рекомендовано вирішити питання у судовому порядку. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Згідно з пунктом «г» частини першоїстатті 81 Земельного кодексу Українигромадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьоїстатті 152 ЗК Українипередбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача в частині визнання права власності на спадкове майно, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,9кв.м, житловою площею 38,5кв.м, та на земельної ділянки кадастровий номер 0710200000:01:002:0090, площею 0,05га та земельної ділянки кадастровий номер 0710200000:01:002:0091, площею 0,0135га, розташованих за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ґрунтується на законі, не оспорюється відповідачем, та підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача визнати за ним право забудовника, суд вихоить з наступного. Як вже зазначено за Декларацією про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у Волинській області 05.11.2012, а саме реконструкція квартири [ADDRESS] , замовником вказана [PERSON] . За відомостями КП «Волинське областе БТІ» від 01.06.2021 №467, Загальна площа збільшена на 10,0кв.м за рахунок добудови частини кухні 101, прибудови а3 - не прийнята в експлуатацію. Знесена прибудова а1, житлова площа зменшена на 9,7 кв.м за рахунок переобладнання кімнати під коридор. Квартира на стадії реконструкції: мансарда житлова а4 49% готовності (декларація про початок виконання будівельних робіт від 05.11.2012.) До квартири належить вбиральня «Б», яма вигрібна «№3»(бувБ), огорожа «№1», ворота з хвірткою «№2», гараж «Г-1» - побудований за окремій земельній ділянці, кадастровий номер 0710200000:01:002:0091 - не прийнято в експлуатацію. Отже, судом встановлено, що [PERSON] за життя мала права забудовника на законних підставах, але за життя не мала можливості завершити реконструкцію квартири та здати в експлуатацію. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.02.2019 у позові [PERSON] про стягнення коштів, витрачених ним на будівельні матеріали і роботи по будівництву і реконструкції квартири [ADDRESS] з [PERSON] відмовлено за недоведеністю. Зокрема [PERSON] не представив суду жодних доказів щодо проведення ним за власні кошти ремонту і реконструкції квартири [ADDRESS] . Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. У разі, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Відповідно до ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу, об`єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Згідно п.23 Пленуму, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. З урахуванням норм викладеного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що після смерті спадкодавця [PERSON] , як замовника реконструкції відкрилась спадщина, до складу якої також увійшло право забудовника на реконструкцію квартири [ADDRESS] та будівництво гаражу, тому права та обов`язки спадкоємця [PERSON] як забудовника, входять до складу спадщини. З огляду на викладене слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову у повному обсязі, а доводи сторони відповідача визнати неспроможними та недоведеними. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.177, 178, 328, 331, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved