Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~04.04.2022 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 24.09.1999 р. між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, який було розірвано 30.09.2008 р. . У шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2010 р. з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу). \~ \~ \~ \~З жовтня 2020 р. матір виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації та, відповідно, син залишився проживати з батьком. За позовом [PERSON] , посилаючись на ст.ст.180, 181, 192, 197, 199 СК України, просить припинити стягнення аліментів за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2010 р. на утримання сина [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) батька на користь матері [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягенння нею повноліття. Ухвалою від 11.04.2022 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 16.05.2022 р. у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 16.05.2022 р. розгляд справи було відкладено на 13.06.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 13.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 22.07.2022 р., а 22.07.2022 р. на 21.09.2022 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника відповідача. 21.09.2022 р. провадження у справі зупинено на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. 14.11.2022 р. відновлено провадження, призначено судове засідання на 20.12.2022 р. 20.12.2022 р. розгляд справи відкладено на 14.02.2023 р. за клопотаням представників сторін. 14.02.2023 р. розгляд справи відкладено на 03.04.2023 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК україни. 03.04.2023 р. розгляд справи відкладено на 25.05.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Представник позивача\~подала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~її відсутності,\~позов підтримує,\~просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с.31-33). Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом з наданих позивачем письмових доказів, позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), який з жовтня 2020 р. за власним бажанням залишився проживати разом з батьком. Вказані обставини визнаються відповідачем та підтверджені рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2022 р. \~ \~ \~ \~26.05.2010 р. рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 ч.3 висзначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи, що неповнолітня дитина наразі проживає з позивачем, суд вважає, що позовні вимоги про припинення стягнення з нього на користь відповідача аліментів є обґрунтованими. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд врахував положення перелічених вище норм діючого законодавства у сукупності з наданими сторонами доказами, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, обов`язок обох батьків в рівній мірі нести витрати по утриманню неповнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі у розімірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлюється Законами України «Про державний бюджет», починаючи з 04.04.2022 р. до повноліття [PERSON] . Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнений (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 992,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial