Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

До суду від позивача надійшла позовна заява до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 09.04.2019 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. З дітьми відповідач тривалий час взагалі не спілкується, участі у їх вихованні, фізичному, духовному та моральному розвитку не приймає, їх життям та розвитком абсолютно не цікавиться. Діти повністю позбавлені уваги з боку батька та не отримують догляду та піклування, маральної підтримки. У зв`язку з вище викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 26.10.2022 року Ухвалою суду від 26.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. З метою виконання вимог ч.1ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. 16.02.2023 року представником позивача долучена до матеріалів справи копія заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом ЛМНО Волинською Л.В. 25.03.2022 року, якою [PERSON] повідомляє про те, що йому відомо, що його колишня дружина - [PERSON] , має намір подати до суду позовну заяву про позбавлення його батьківських прав на їх дітей: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Цією заявою повідомляє про те, що позовну заяву підтримує. претензій щодо цього питання на даний час не має, та в майбутньому не матиму. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №701. Ухвалою суду від 16.02.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Волинської Людмили Василівни (адреса [ADDRESS] ) належним чином засвідчену копію заяви відповідача [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] , адреса [ADDRESS] ) про визнання позову [PERSON] до [PERSON] , органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 16.02.2023 року витребувано з органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (адреса м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 85) висновок щодо вирішення спору про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] , адреса [ADDRESS] ) відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 18.04.2023 року до суду від третьої особи надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 15.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти ухвалення рішення не заперечувала. Вматеріалах справи міститься копія заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом ЛМНО Волинською Л.В. 25.03.2022 року, якою [PERSON] повідомляє про те, що йому відомо, що його колишня дружина - [PERSON] , має намір подати до суду позовну заяву про позбавлення його батьківських прав на їх дітей: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Цією заявою повідомляє про те, що позовну заяву підтримує, претензій щодо цього питання на даний час не має, та в майбутньому не матиму. Дана заява зареєстрована в реєстрі за №701. Крім того, наведені обставини підтверджуються наданою приватним нотаріусом Волинською Л.В. відповіддю на запит суду за №36/01-16 від 22.05.2023 отримаю судом 23.05.2023 року. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 11.05.2006 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 20.01.2010 року. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.04.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб, що зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 28 січня 2006 р., про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №104. Відповідно до характеристики, яка видана учениці 7-В класу СЗШ №36 [PERSON] , остання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. володіє учбовим матеріалом на високому, достатньому рівнях. Відвідує гуртки з малювання, бальних танців, ліплення глини. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користується повагою серед викладачів. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з учнями. Проживає з мамою, яка приділяє належну увагу вихованню доньки. З довідки ДНЗ «Львівське ВПУ торгівлі та сфери послуг» вбачається, що [PERSON] є учнем 143 групи, його батько, [PERSON] контакту з навчальним закладом не підтримує, успішністю сина не цікавиться, з викладачами не спілкується, батьківські збори не відвідує. Діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] здорові, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.06.2022 р., де вказано, що на прийомах у сімейного лікаря діти були з мамою. Всі рекомендації виконувались. За останні п`ять років з батьком дітей сімейні лікарі не спілкувалась. З висновку №260001-вих-45130 від 13.04.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , виданого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, вбачається, що за результатами розгляду зібраних матеріалів, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, зокрема, що [PERSON] на жодне засідання комісії не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце проведення засідання листом від 03.03.2023 №260001-вих25699, а також в телефонному режимі. На засіданні комісії 03.04.2023 року неповнолітній [PERSON] та малолітня [PERSON] повідомили, що в останнє бачились з батьком півроку тому, близько 15 хвилин. Батько фінансово дітям не допомагає, не дзвонить, не вітає з днями народжень та святами, не цікавиться навчанням та здоров`ям. Просять надати висновок про позбавлення батьківських прав. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач [PERSON] нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх долею, участі у вихованні та розвитку не приймає, матеріально дітям не допомагає, тобто жодного контакту з дітьми не підтримує. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідач жодних спроб на відновлення відносин з дітьми не робив, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, в якій [PERSON] зазначив, що позовну заяву підтримує, претензій щодо цього питання на даний час не має, та в майбутньому не матиму, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у долі дітей. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини. Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дітей, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та він свідомо відмовився приймати участь в житті своїх дітей, що підтверджується в тому числі висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] , виданого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, згідно з яким, орган опіки та піклування за результатами розгляду зібраних матеріалів, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] , то є підстави для задоволення позову. При задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства. З аналізу представлених і наявних у цивільній справі письмових доводів; відтак позов [PERSON] є обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Разом з тим суд вважає за доцільне, роз`яснити [PERSON] положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved