Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

АТ „Креді Агріколь банк" звернулось до суду з позовом, який був уточнений під час розгляду справи, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до уточненого позову позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 13/1155813 від 22.01.2021 року у розмірі 321 107,78 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 284 499,39 грн., простроченої заборгованості за кредитом 8 220,99 грн., нарахованих відсотків - 877,63 грн., прострочених відсотків - 6297,77 грн., рахунок комісії 5202,00 грн., прострочена комісія 16010,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків. Ухвалою суду від 26.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. 01.10.2021 представником позивача подано відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить позовну заяву залишити без розгляду посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем дійсно 22.01.2021 року було укладено кредитний договір № 13/1155813. Відповідач продовжує виконувати свої зобов`язання за цим договором. До отримання позовної заяви відповідач не отримувала від позивача будь-яких попереджень про розірвання кредитного договору або необхідність його дострокового повернення. До позовної заяви позивачем додана копія Вимоги від 12.05.2021 та лист від 06.04.2021. Проте ці сповіщення на адресу відповідача не надходили. Позивачем також не надано доказів надсилання та отримання цих документів на адресу відповідача. У зв`язку з цим вважають пред`явлення позову про стягнення всієї суми кредиту достроково передчасним. Також зазначили, що позовну заяву від імені АТ „Креді Агріколь банк" підписала [PERSON] . Згідно інформації з Єдиного реєстру адвокатів України ця особа не є адвокатом. Крім того, згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] не входить до переліку осіб, які є законними представниками АТ „Креді Агріколь банк". Отже позовна заява підписана неповноважною особою у розумінні ст. 131-2 Конституції України та статтей 19, 60 ЦПК України. 18.10.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив згідно до якої, до позовної заяви долученні первинні документи, які повністю підтверджують факт отримання грошових коштів у кредит, факт наявності заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»: оборотні відомості про рух коштів, оригінали розрахунків заборгованості за кредитними договорами. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Дані документи підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання - Розрахунок заборгованості за Кредитним договором з детальним розписом та розрахунком сум заборгованості та оборотні відомості. Вищезазначені документи є належними, допустимий і достатніми доказами, так як - первинними документами бухгалтерського обліку, у розумінні Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України (затверджене постановою НБУ №566 від 30.12.1998 р.), Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (затверджений Постановою НБУ №280 від 17.06.2004 р.), Положення про організацію операційної діяльності в банках України (затверджене Постановою НБУ №254 від 18.06.2003 р.), підтверджують факт надання кредиту, фіксують факт здійснення операцій по рахунках, містять детальну інформацію за кожним рахунком обліку, детально визначають та обґрунтовують кожну складову боргу. У своєму відзиві представник відповідача стверджує про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором його довірителем [PERSON] , однак відповідно де наданих доказів (виписок по рахункам) вбачається, що з моменту підписання угоди та на момент складання відповіді на відзив боржником здійснено одне погашення заборгованості від 09.04.2021 року в розмірі 1000 грн. Належних та допустимих доказів виконання своїх зобов`язань, представником відповідача не надано. Крім того, зазначено, що з метою досудового врегулювання спору банк надсилав відповідачу листи-вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором від 12.05.2021 року та 06.04.2021 року. Дані вимоги разом із підтвердженням направлення відповідачу наявні в додатках до відповіді на відзив. Звернення до суду про дострокове стягнення боргу є вибором способу захисту свого порушеного права. Також зазначено, що дана справа відповідає критеріям малозначності, а саме справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму. Відтак представник Дивисенко Т.О. яка представляє інтереси АТ „Креді Агріколь Банк" на підставі довіреності від 08.02.2018 року та зареєстрована в реєстрі за номером 123,124 - є належним представником позивача. 17.10.2022 року позивачем подано заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач посилаючись на те, що 06.12.2021 позивачем в рахунок погашення боргу по кредитному договору 13/1155813 від 22.01.2021 року було сплачено суму в розмірі 8000 грн., 09.06.2022 року в рахунок погашення боргу по кредитному договору 13/1155813 від 22.01.2021 року було сплачено суму в розмірі 1000 грн., просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 331 107,78 грн. 31.01.2023 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач посилаючись на те, що відповідачем в рахунок погашення боргу по кредитному договору було сплачено, а саме: 06.12.2021 - 8000 грн.; 09.06.2022 - 1000 грн.; 30.11.2022 - 1500 грн.; 05.12.2022 - 500 грн.; 28.12.2022 - 1000 грн.; 10.01.2023 - 1000 грн.; 11.01.2023 - 3000 грн.; 18.01.2023 - 500 грн.; 20.01.2023 - 500 грн.; 25.01.2023 - 2000 грн., тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 321 107,78 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 284 499,39 грн., простроченої заборгованості за кредитом 8 220,99 грн., нарахованих відсотків - 877,63 грн., прострочених відсотків - 6297,77 грн., комісії 5202,00 грн., простроченої комісії 16010,00 грн. 22.03.2023 року відповідачем подано заперечення (на відповідь на відзив), в якому зазначила, що звернення позивача до суду є способом захисту свого порушеного права, яким він скористався, спосіб захисту обраний ним саме як дострокове стягнення заборгованості, то у такому випадку кредитний договір вважається розірваним, а позивач позбавляється права нараховувати відсотки за таким кредитним договором, та з цього часу банк позбавлений на стягнення процентів за договором, оскільки вирішив розірвати договірні зобов`язання та достроково повернути кредит. Також зазначила, що заявою про уточнення позовних вимог, у зв`язку із погашенням споживачем заборгованості після порушення провадження у суді, не враховано одного платежу. Так, відповідач сплатила: 06.12.2021 - 8000 грн.; 09.06.2022 - 1000 грн.; 30.11.2022 - 1500 грн.; 05.12.2022 - 500 грн.; 28.12.2022 - 1000 грн.; 10.01.2023 - 1000 грн.; 11.01.2023 - 3000 грн.; 18.01.2023 - 500 грн.; 20.01.2023 - 500 грн.; 25.01.2023 - 2000 грн., всього на суму 19 000 грн. Не врахованим залишилась сума 1000 грн. від 16.02.2023. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Також не заперечував про сплату відповідачем 16.02.2023 року 1000 грн., тому вважав, що суд може зменшити суму заборгованості за договором № 13/1155813 від 22.01.2021 року. Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2021 року Акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали Комплексний договір №13/1155813. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua. Згідно п. 6.1. Кредитного договору, зазначено, що Відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладання Договору: особисто отримав свій примірник Договору; Умови цього договору йому зрозумілі; з Правилами страхування та Програмою страхування, що розміщені на офіційному сайті Позивача www.credit-agricole.com.ua ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку Страхової компанії ознайомлений і згодний; надає свою згоду про передачу банком інформації, що становить банківську таємницю, страховику. Відповідно до вимог кредитного договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 302 720, 38 грн., строком з 22.01.2021 до 21.01.2027 року, а відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Банком зобов`язання за договором виконано, в повному обсязі. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог сума позовних вимог станом на 30.01.2023 року становить 321 107,78 грн., з урахуванням погашення боргу відповідачем, з них: заборгованість за кредитом у розмірі 284 499,39 грн., прострочена заборгованість за кредитом 8 220,99 грн., нараховані відсотки - 877,63 грн., прострочені відсотки - 6297,77 грн., комісії 5202,00 грн., прострочена комісія 16010,00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів, є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивач довів належними і допустимими доказами факт укладення між ним та відповідачем кредитних договорів, надання позичальнику кредитних коштів у вказаному розмірі, тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості в повному обсязі, не надав власного розрахунку. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитними договорами, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Таким чином, з урахуванням внесеного останнього платежу відповідачем 16.02.2023 року у розмірі 1000 грн., підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 320 107 грн. 78 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 4 816 грн. 62 коп.

Outcome: partial