Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

10 березня 2023 року позивач звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 07 серпня 2011 року по 25 грудня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з укладенням нового шлюбу, наразі позивач змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2017 року у цивільній справі №161/8258/17, ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищенаведеного рішення суду був виданий виконавчий лист, який наразі знаходиться на примусовому виконанні у Другому ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ (м.Львів), державний виконавець Горун І.Л., ВП №54315117. Позивач вказує, що до 28 липня 2019 року платник аліментів був офіційно працевлаштований на ПрАТ «СКФ Україна», а тому аліменти з нього відраховувалися стабільно та вчасно. Проте починаючи з серпня 2019 року аліменти сплачувалися платником періодично та невчасно, а наразі по ним станом на 01 березня 2023 року існує заборгованість у загальному розмірі 31 012,16 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. Наразі платник аліментів виїхав за кордон, куди саме позивачу невідомо, можливо у Республіки Польща, з позивачем та сином не спілкується, аліменти не сплачує. Оскільки відповідач не сплачував аліменти вчасно та без поважних на те причин, позивачем був здійснений розрахунок пені за ними за період з серпня 2019 року по лютий 2023 року. З наведених вище підстав та посилаючись на приписи ст.196 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 77\~289,52 грн. В судове засідання позивач не прибула, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, але надіслав на адресу суду клопотання з проханням закрити справу у зв`язку з погашенням боргу за аліментами. Суд відмовляє у задоволенні такого клопотання, оскільки такої підстави для закриття провадження у справі, як погашення платником аліментів заборгованості за ними, чинним ЦПК України не передбачено. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 07 серпня 2011 року по 25 грудня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з укладенням нового шлюбу, наразі позивач змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2017 року у цивільній справі №161/8258/17, ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищенаведеного рішення суду був виданий виконавчий лист, який наразі знаходиться на примусовому виконанні у Другому ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ (м.Львів), державний виконавець Горун І.Л., ВП №54315117. Згідно наданого державних виконавцем розрахунку, станом на 01 березня 2023 року, за період з 29 липня 2019 року по 28 лютого 2023 року відповідач сплачував аліменти епізодично, не щомісячно та не у повному обсязі. Заборгованість за аліментами становить 31\~012,16 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16 сформовано наступне правову позицію. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий розрахунок державного виконавця заборгованості за аліментами. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за аліментами суд вважає його таким, що відповідає правилам, передбаченим постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16, а саме пеня нарахована на кожен місяць окремо, з врахуванням часткових платежів відповідача за ними. Також наданий розрахунок враховує правило ст.196 СК України про обмеження максимального розміру пені за аліментами 100% заборгованості, відповідно для кожного місяця, за який нараховувалися аліменти, що відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року № 711/679/21. Свого контррозрахунку на розрахунок позивача, відповідач суду не надав. Погашення ним 16 березня 2023 року та 07 квітня 2023 року заборгованості за аліментами, не звільняє його від відповідальності у вигляді пені за їх несвоєчасну сплату за період з серпня 2019 року по лютий 2023 року. Також суд не знаходить підстав для зменшення розміру пені на підставі ч.2 ст.196 СК України, оскільки відомостей про свій матеріальний та сімейний стан відповідач суду не надав, а сам він є особою працездатного віку, має заробіток, який дозволяє ним здійснювати одноразові платежі на значні суми, зокрема сплату заборгованості за аліментами у розмірі 29\~400,00 грн. 07 квітня 2023 року, 7\~485,15 грн. 15 березня 2023 року, тобто його матеріальний стан є задовільним. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 77\~289,52 грн. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 992,40 грн., як особа звільнена від його сплати, тому цю суму слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved