Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

25.11.2022 р. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь три проценти річних в сумі 4558,51 грн. за прострочення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судового рішення, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.10.2007 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 198/2007, за умовами якого банк надав відповідачу кредиту в сумі 30960,00 дол. США на строк по 21.10.2014 р. зі сплатою 11,9% річних. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з останньої заборгованості. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2015 р., справа № 761/38782/14-ц, позов задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 106009,20 грн., яка складається з: 25366,36 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 55433,36 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 1001,90 грн. - заборгованість по процентах поточна; 9119,45 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 13094,01 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1994,10 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів. Вказане рішення суду набрало законної сили. Однак, до теперішнього часу, дане рішення залишається невиконаним. Таким чином, оскільки відповідачем прострочено виконання грошових зобов`язань, які виникли у неї на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь за період з 12.03.2017 р. по 11.11.2018 р. три проценти річних у сумі 4558,51 грн. Ухвалою від 16.01.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем не отримано, а конверт повернувся з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. У встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 22.10.2007 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 198/2007, за умовами якого банк надав відповідачу кредиту в сумі 30960,00 дол. США на строк по 21.10.2014 р. зі сплатою 11,9% річних. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2015 р., справа № 761/38782/14-ц, позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 106009,20 грн., яка складається з: 25366,36 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 55433,36 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 1001,90 грн. - заборгованість по процентах поточна; 9119,45 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 13094,01 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1994,10 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів. Вказане рішення набрало законної сили. При цьому судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2015 р., справа № 761/38782/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 198/2007 від 22.10.2007 р., до даного часу залишається боржником невиконаним. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 р. у справі № 686/21962/15-ц, стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, приймаючи до уваги вказаний правовий висновок, суд вважає, що у відповідача на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2015 р. у справі №761/38782/14-ц, яке на даний час фактично залишається невиконаним, виникли перед позивачем грошові зобов`язання, а саме: 25366,36 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 55433,36 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 1001,90 грн. - заборгованість по процентах поточна; 9119,45 грн. - заборгованість по процентах прострочена, що в загальній сумі становить 90921,07 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку позивача, доданого до позовної заяви, за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за рішеннями суду в загальній сумі 90921,07 грн. за період з 12.03.2017 р. по 11.11.2018 р. три проценти річних складають 4558,51 грн. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що відповідачем свої грошові зобов`язання перед позивачем, які виникли на підставі рішення суду про стягнення з неї коштів, своєчасно не виконано, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних, які складають 4558,51 грн. за прострочення виконання цих грошових зобов`язань за період з 12.03.2017 р. по 11.11.2018 р. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у визначеному законом розмірі в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved