Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач - Центральне УСЗН ДМР звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Управління від 30.11.2021 року відповідачці було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням її доходів на період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року. На підставі Постанови КМУ від 07.03.2022 року № 214 виплату державної допомоги [PERSON] було автоматично продовжено на період воєнного стану без звернення особи з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року. 10.05.2022 року [PERSON] повторно звернулася до Управління з заявою про призначення допомоги та надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Управлінням було зроблено розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї [PERSON] . За результатами розгляду заяви рішенням від 02.06.2022 року [PERSON] було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги з 01.05.2022 року, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. Позивачем було виявлено неправомірне нарахування [PERSON] державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року. Отже було визначено обсяг надміру виплачених коштів за даний період в розмірі 6651,45 гривень. Відповідачка добровільно грошові кошти не повернула. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 6651,45 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надала суду клопотання, у якому просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, надала заяву про судовий розгляд за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідачка звернулася до Центрального Управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям 01.11.2021 року. Рішенням Управління від 30.11.2021 року відповідачці було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням її доходів на період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року. На підставі Постанови КМУ від 07.03.2022 року № 214 виплату державної допомоги [PERSON] було автоматично продовжено на період воєнного стану без звернення особи з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року. 10.05.2022 року [PERSON] повторно звернулася до Управління з заявою про призначення допомоги та надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Управлінням було зроблено розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї [PERSON] . За результатами розгляду заяви рішенням від 02.06.2022 року [PERSON] було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги з 01.05.2022 року, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. На виконання вимог п. 1 Постанови КМУ від 07.02.2022 року № 214 управлінням було автоматично продовжено виплату державної соціальної допомоги [PERSON] з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року. Таким чином, позивачем було виявлено неправомірне нарахування [PERSON] державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року в розмірі 6651,45 грн. Відповідно до ст.ст. 12,81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вказаний спір регулюється положеннями ЦК України, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, постановою Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. Відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України «Про державну допомогу сім`я з дітьми» державна допомога призначається одиноким матерям. Така допомога призначається органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`я з дітьми» визначено, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім`я з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632. До складу сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем, якщо такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Відповідно до п.п. 48, 49 Порядку органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Органи соціального захисту населення мають право перевіряти матеріальне та майнове становище сімей з дітьми. Згідно з п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08 квітня 2020 року, строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Пунктом 2 Постанови № 264 передбачено, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, на підставі поданої особою заяви та необхідних документів. Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 01 липня 2020 року, якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги. Положеннями статей 1212,1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, за якої воно було набуте, згодом відпала. Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, не повідомлення управління про зміну розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї призвело до надмірної виплати бюджетних коштів [PERSON] за період з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року в розмірі 6651,45 грн. Повідомлення про надміру нараховані бюджетні кошти та пропозицію повернути їх в добровільному порядку відповідачці було направлено рекомендованим листом № 15/8-1368 від 20.09.2022 року з пропозицією повернути кошти в місячний строк. Незважаючи на вжиті заходи, заборгованість відповідачем погашена не була. Таким чином, позивач намагався вирішити цей спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до відповідача, однак повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти відповідачем не повернуті. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що [PERSON] всупереч ст. 81 ЦПК України не надала суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно отримала державну допомогу за період з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 6651,45 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 481 грн.

Outcome: approved