Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

10 червня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2022 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2022 року клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів були задоволені. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2023 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2023 року було вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 03 квітня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 2 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. Разом з тим, свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів ним виконано не було, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 12 березня 2020 року склав 14\~457 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13\~583 грн. 57 коп. і заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 874 грн. 18 коп. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями померлого [PERSON] , які проживали і були зареєстрованими з ним на дату його смерті, є відповідачі [PERSON] і [PERSON] 10 липня 2021 року позивачем було направлено до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора, на яку 28 липня 2021 року було отримано відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. 07 вересня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу відповідачів претензію про сплату заборгованості, яку відповідачами залишено без задоволення. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором у сумі 14 457 грн. 75 коп., а також судовий збір у розмірі 2\~481 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив, справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлені в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Будь-які заяви чи клопотання від відповідачів до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом отримання кредитного ліміту на платіжну карту, про що свідчить його особистий підпис (т. 1 а.с. 31). Даний договір був укладений шляхом підписання анкети-заяви клієнта на оформлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок в національній валюті України та встановлено ліміт кредитування у розмірі 2 600 грн., розмір якого було змінено (т. 1 а.с. 30). [INFO] [PERSON] помер (т. 1 а.с. 113). 17 лютого 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , у відкритті провадження за яким ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2021 року відмовлено на підставі ч. 1 ст. 55 ЦПК України у зв`язку зі смертю боржника (т. 1 а.с. 66). 10 липня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив поштою (т. 1 а.с. 67) до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 18 червня 2021 року (т. 1 а.с. 68). Листом Другої дніпровської державної нотаріальної контори вих. № 2194/01-16 від 14 липня 2021 року позивача повідомлено про заведення спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. (т. 1 а.с. 69). 07 вересня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідачів було направлено претензії про сплату заборгованості кредиторові спадкодавця від 27 серпня 2021 року (т. 1 а.с. 70, 71). Відповідно до спадкової справи № 9/2020, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (т. 2 а.с. 7-40), спадкоємцями [PERSON] , померлого [INFO] , які прийняли спадщину і їм 08 жовтня 2020 року було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, є відповідачі [PERSON] і [PERSON] (т. 2 а.с. 36, 39). Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст.\~1281\~ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Згідно з ч. 1 ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При цьому приписами ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; пред`явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріальною конторою листом № 2194/01-16 від 14 липня 2021 року (т. 1 а.с. 69) було повідомлено банк про заведення спадкової справи приватним нотаріусом, та який було отримано кредитором 28 липня 2021 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що у заяві [PERSON] від 03 квітня 2012 року процентна ставка не зазначена. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальникові Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак,\~з огляду\~на наведене,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~правових підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2012 року, оскільки 08 жовтня 2020 року нотаріусом спадкоємцям [PERSON] і [PERSON] були видані свідоцтво про право на спадщину, претензію кредитора було направлено позивачем на адресу відповідачів, які ними залишено без задоволення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] і [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті боржника [PERSON] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором у розмірі 13\~583 грн. 57 коп. у рівних частинах по 6\~791 грн. 78 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. (т. 1 а.с. 1), який з урахуванням позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах по 1\~240 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial