Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У липні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що він з травня 2007 року по січень 2022 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] , [INFO] - доньку [PERSON] , [INFO] - сина [PERSON] . Відомості про батька дітей записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Після народження дітей позивач постійно дбав про них, приймав участь у їх вихованні, матеріально утримував. Всі разом вони проживали у домоволодінні, яке належить позивачу, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не давала дозволу на те, щоб позивач звернувся до відділу РАЦС із заявою про визнання його батьком дітей. 23.10.2021 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, та відповідач погодилася після реєстрації шлюбу звернутися разом із позивачем до відділу РАЦС із заявою про визнання позивача батьком їх дітей, однак вже в листопаді 2021 року відповідач [PERSON] змінила своє ставлення до позивача, стала знову відмовлятися звернутися до відділу із заявою про визнання позивача батьком дітей. У січні 2022 року відповідач пішла із сім`ї та з того часу проживає за іншою адресою з іншим чоловіком, а також із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] та малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживають із позивачем та знаходяться на його утриманні. Позивач займається їх вихованням, піклується про них, слідкує за їх фізичним та духовним розвитком, станом здоров`я. Позивач також приймає участь у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач вважає себе біологічним батьком дітей, він змушений звернутися до суду та просити: - визнати [PERSON] батьком дітей: неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] ; - виключити відомості про [PERSON] як батька неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 1298 від 09.09.2008 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського правління юстиції Дніпропетровської області; - виключити відомості про [PERSON] як батька малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 1524 від 09.11.2010 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції; - виключити відомості про [PERSON] як батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 56 від 15.01.2013 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області; - внести відповідні зміни до актових записів про народження: № 1298 від 09.09.2008 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження [PERSON] , [INFO] ; № 1524 від 09.11.2010 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про народження [PERSON] , [INFO] ; № 56 від 15.01.2013 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дітей [PERSON] ; - прізвище дітей змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, по батькові, дату та місце народження залишити без змін та видати нові свідоцтва про народження дітей. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2023 року клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи було задоволено, призначено судово-генетичну експертизу по зазначеній справі, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 28.03.2023 року на адресу суду від КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» надійшов висновок експерта № 573-МГ (а.с. 63-72). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2023 року провадження по вказаній справі було поновлено та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував, судові витрати по справі просив покласти на нього. Суд звертає увагу, що 08.12.2022 року позивачем було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи документів, однак, оскільки таке клопотання було подане із пропуском процесуального строку, суд вважає за необхідне вказане клопотання разом із доданими до нього документами до матеріалів справи не долучати та повернути позивачу. Представник третьої особи: Новокодацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», крім того, виклик до суду відповідача було здійснено шляхом розміщення 18.01.2023 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому з 18.01.2023 року вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] 21.11.2022 року з`явилась до суду та надала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із пошуком адвоката для отримання правової допомоги. Однак у наступні судові засідання не з`явилася, хоча була обізнана про існування вказаної цивільної справи. В силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що відповідач не з`явилася до суду повторно без поважних причин. Згідно із ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. А тому суд, враховуючи ту обставину, що сторонам були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2008 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського правління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1298 (а.с. 20). Батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.11.2010 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського правління юстиції, актовий запис № 1524 (а.с. 21). Батьками малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.01.2013 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського правління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 56 (а.с. 22). Відомості про батька у вищезазначених свідоцтвах про народження дітей записані на підставі заяви матері про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2021 року, який було зареєстровано Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 218 (а.с. 19). Із акту № 9 від 25.05.2022 року, складеного сусідами, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та буд. [ADDRESS] , який засвідчений головою квартального комітету № 32 Федоренко Л.М., вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дійсно не проживає з січня 2022 року (а.с. 24). Відповідно до довідки № 2851 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.04.2022 року, [PERSON] разом із [PERSON] та дітьми: неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] та малолітнім сином [PERSON] [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Згідно із висновком експерта № 573-МГ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , з вірогідністю 99,9999% (а.с. 64-71). Згідно із ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями ч. 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, оскільки на момент народження дітей позивач та відповідач не перебували у шлюбі, відомості про батька дітей записані за вказівкою матері. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно із ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved