Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Представник позивача Токарєва О.С., яка діє на підставі довіреності №01-40/8747/129 від 01.10.2021 року (а.с. 4), звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за опалення та гарячу воду в сумі 55085,63 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми боргу - 1591,58 грн., інфляційних втрат - 3787,23 грн., мотивуючи тим, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, предметом його діяльності є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) фізичній та юридичній особі (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі», отримують й користуються послугами підприємства, однак в порушення вимог статей 68, 162 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, за надані послуги не сплачують грошові кошти в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості станом на 01.01.2022 року в сумі 55085,63 грн., що утворилась за період з 01.03.2016 року по 31.12.2021 року. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Дергачівського районного суду Харківської області Остропільця Є.Р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №619/367/22 між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 28.01.2022 року. Ухвалою судді від 17.02.2022 року відкрито провадження у справі (а.с. 7, 18). Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно з частиною 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області на розгляд судді Шолудько А.В. надійшла цивільна справа №619/367/22 (а.с. 19). Згідно з ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 06.04.2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 20). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 29, 30). Представник позивача Карачевцев В.Є., який діє на підставі довіреності від 13.02.2022 року (а.с. 48, 49), звернувся через «Електронний суд» з письмовою заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 47). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 42 - 46), про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Пунктом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005 року, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року). Згідно з довідкою Солоницівської селищної ради Харківської області від 27.12.2021 року №5088, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1966 року народження, [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1990 року народження, [PERSON] , 1988 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Стаття 156 ЖК України передбачає, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Такі ж права і обов`язки мають члени сім`ї наймача (ст. 64 ЖК України). Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України, разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу, за період з 01.03.2016 року по 31.12.2021 року [PERSON] має заборгованість за надані послуги позивачем у розмірі 55085,63 грн., також відповідно до вказаної відомості від [PERSON] надходила оплата з послуги з теплопостачання, що підтверджує факт користування [PERSON] послугами КП «Харківські теплові мережі» (а.с. 2). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Діючим законодавством України не передбачено випадків, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідача від оплати за фактично надані послуги. При вирішення даної справи, суд враховує правові позиції Верховного Суду України у постанові від 20.04.2016 року справа № 6-2951цс15, Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 року справа № 334/2789/15-ц. Докази щодо не надання послуг теплопостачання й постачання гарячої води відповідачам у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» нараховані три відсотки річних від простроченої суми боргу на суму 1591,58 грн. та інфляційні втрати на суму 3787,23 грн. (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань у повному обсязі відповідачі не надали. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, встановивши факт користування відповідачами послугами КП «Харківські теплові мережі», суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» необхідно задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідачів на користь позивача - Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved