Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Адвокат Конюшко Д.Б., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 2239,83 грн, пеню у розмірі 362,52 грн, 3 % річних у розмірі 161,03 грн, інфляційні втрати у розмірі 313,68 грн, а також судовий збір у розмірі 840,80 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.03.2018 о 19:15 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Камаз», д.н.3. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконався в безпеці, а також в тому, що це не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а [PERSON] як законному володільцю було завдано матеріальні збитки. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2018 року (справа №332/788/18) винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого згідно полісу №АМ1947172 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». 03 травня 2018 року відповідно до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач повідомив страховика про настання ДТП та надав документи, в тому числі Заяву про виплату страхового відшкодування. 15 серпня 2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило відшкодування [PERSON] у розмірі 5199,17 грн, яка здійснена на підставі Звіту №306 від 27.07.2018, згідно з яким, а саме ремонтної калькуляції №306/18 від 27.07.2018, оцінена вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складає 7439 грн. Водночас, згідно п.8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, якою визначено порядок здійснення автотоварознавчих досліджень (далі - Методика), калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Проте, всупереч Методиці, калькуляція була складена не на підставі Акту огляду КТ3 від 21.03.2018, позаяк в позиціях калькуляції відсутня більшість деталей пошкоджених при ДТП. А саме, зазначений Акт огляду містить 41 позицію, в той час як у калькуляції наявні вже лише 3 з них. Таким чином, позивач вважає, що у Звіті №306 від 27.07.2018 року наявні грубі положення Методики, які не дають змогу визнати зазначений документ законною підставою для виплати страхового відшкодування у визначеному в ньому розмірі. Відповідач мотивував своє рішення тим, що за його замовленням було проведено експертне транспортно-трасологічне дослідження обставин та механізму спричинення пошкоджень КТЗ «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого був складений Висновок № 036-07 (Д)/18 від 25.07.2018, відповідно якого пояснення водіїв стосовно обставин ДТП є технічно неспроможними, а тому надані позивачем відомості є такими, що не відповідають дійсності. Як вбачається з висновку №036-07 (Д)/18 від 25.07.2018, експерт особисто транспортні не оглядав, пояснень в учасників ДТП не брав, місце транспортної пригоди не оглядав - все експертне дослідження було виконане на підставі наданих відповідачем матеріалів. Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскільки замовлені страховиком Звіт №306 від 27.07.2018 і Висновок № 036-07(Д)/18 від 25.07.2018 складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, вказані документи є неналежними та недопустимими доказами. Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 5 199,17 грн. Проте, згідно Звіту № 306 від 27.07.2018, оцінена вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, складає 7439 грн. Таким чином, сума недоплаченого страхового відшкодування складає 2239,83 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач вказує, що оскільки Заяву про виплату страхового відшкодування подано 03 травня 2018 року, граничним терміном для доплати страхового відшкодування є 01 серпня 2018 року. Таким чином, відповідач здійснив прострочення свого обов`язку щодо виплати повного належного позивачу страхового відшкодування, що є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з чим підлягають стягненню пеня, 3% річних та інфляційне збільшення боргу. Також, разом з позовною заявою подано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи та про витребування доказів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2021 року справу розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, а також витребувано у ПАТ «Страхової компанії «Арсенал страхування» оригінал протоколу огляду транспортного засобу «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] від 21 березня 2018 року та кольорові фотознімки на електронному носії інформації (компакт-диску), зроблені за результатами огляду транспортного засобу «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] від 21 березня 2018 року. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви та з доданими до неї документами було направлено сторонам у справі. 02 лютого 2021 року представник ПрАТ «СК «Арсенал страхування» подав заяву, в якій повідомив, що надати витребувані докази немає можливості, оскільки вони відсутні у відповідача. 12 лютого 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ПрАТ «СК «Арсенал страхування» просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування в у розмірі 5199,17 грн (відновлювальний ремонт з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи (1 000,00 грн) та ПДВ (1 239,83 грн) на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням Висновку 036-07 (Д)/18 від 25.07.2018 та Звіту №306 від 27.07.2018 року. Страховик повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу, а тому підстави для стягнення додаткових коштів, а також пені, інфляційних втрат та 3% річних відсутні. 24 лютого 2021 року представник позивача подав заяву про долучення доказів. Ухвалою суду від 03 березня 2021 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , оскільки позивач є законним володільцем транспортного засобу «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , на підставі довіреності від 19.01.2018, [PERSON] , яка в свою чергу діяла в силу повноважень, що ґрунтуються на підставі довіреності від 14.06.2013, виданої [PERSON] , яка є власницею пошкодженого автомобіля позивача відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Ухвалою від 12 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у СОД ФОП [PERSON] (кольорові фотознімки на електронному носії інформації (компакт-диску), зроблені за результатами огляду транспортного засобу «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] від 21 березня 2018 року. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та залишення клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи без розгляду. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, пояснення по суті позову до суду не надходили. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 березня 2018 року о 19:15 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Камаз», д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконався в безпеці, а також в тому, що це не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2018 року (справа №332/788/18) винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого згідно полісу № АМ1947172 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». 03 травня 2018 року відповідно до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач повідомив страховика про настання ДТП і надав документи, в тому числі Заяву про виплату страхового відшкодування. 15 серпня 2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило відшкодування [PERSON] у розмірі 5199,17 грн, що підтверджуєтеся копію платіжного доручення №9727396 від 15.08.2018. Оскільки згідно Звіту №306 від 27.07.2018 оцінена вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складає 7439 грн, сума недоплаченого страхового відшкодування складає 2239,83 грн. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 2239,83 грн, пеню у розмірі 362,52 грн, 3 % річних у розмірі 161,03 грн, інфляційні втрати у розмірі 313,68 грн, а також судовий збір у розмірі 840,80 грн. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України «Про страхування»). Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача вказує, що Висновок 036-07 (Д)/18 від 25.07.2018, який виконаний на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», складений з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, вказаний в ньому висновок є неналежним та недопустимим доказом, а тому не можу братися судом до уваги. Відповідно до ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 25 Закону України «Про страхування» Страховик має право самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. Згідно п.34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. З метою встановлення причин та обставин настання випадку відповідач скористався правом звернення до судового експерта Півня В.В., який володіє спеціальними знаннями та відповідною кваліфікацією щодо проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження обставин та механізму спричинення пошкоджень автомобіля «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] . За результатами проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження обстави та механізму спричинення пошкоджень «Toyota Prado» від 25.07.2018 складено висновок № 036-07(Д)/18. При цьому, як вбачається з вказаного висновку, що експерту відомий зміст ст.ст. 384, 385 КК України про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від надання висновку. Висновком № 036-07(Д)/18 встановлено, що до наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 березня 2018 року відноситься не весь комплекс пошкоджень автомобіля «Toyota Prado», реєстраційний номер [NUMBER] , а лише пошкодження правої фари головного світла та решітки облицювання передка кузова. У зв`язку з чим, з урахуванням заявки Страховика на проведення оцінки №1899 від 26.07.2018, суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] при розрахунку розміру матеріального збитку було враховано лише ті пошкодження, які, згідно Висновку №036-036-07(Д)/18 могли утворитися при безпосередньому контакті транспортного засобу КАМАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Toyota Prado», реєстраційний номер [NUMBER] , тобто пошкодження правої фари головного світла та решітки облицювання передка кузова (решітки радіатора). Відповідно до п.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено обов`язок Страховика відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тобто, обов`язок Страховика відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП саме забезпеченим транспортним засобом згідно полісу №АМ/1947172. Згідно, до ст.29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Звіту № 306 від 27.07.2018, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, завданого Позивачу пошкодженням траснпортного засобу «Toyota Prado» (пошкодження правої фари головного світла та решітки облицювання передка кузова (решітки радіатора) становить 7439 грн. Разом з цим, оскільки пошкоджений транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 2007 року випуску (строк експлуатації на момент ДТП перевищує 7 років), відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, при розрахунку розміру матеріального збитку застосовано коефіцієнт фізичного зносу. З матеріалів справи вбачаєтеся, що позивач просив перерахувати страхове відшкодування на свій особистий банківський рахунок. Згідно п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п.1 ст.22; ст.29, ст.36 Закону, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням ПДВ та франшизи. Отже, Страховик, з урахуванням положень ст.12, ст.29, абз.2 ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням Висновку №036-07 (Д)/18, Звіту про оцінку №306 від 27.07.2018 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 5199,17 грн. (відновлювальний ремонт з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи (1000,00 грн) та ПДВ (1239,83 грн). Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З огляду на те, що позивачем не доведено суду порушень вимог Закону України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під час складання Висновку №036-07 (Д)/18, Звіту про оцінку № 306, не надано доказів порушення відповідачем умов договору страхування, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 2 239,83 грн У зв`язку із чим, не підлягає задоволенню й похідна від основної вимога позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу. Таким чином, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed