Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі від 08 листопада 2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований державним реєстратором - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Ніною Вікторівною 06 березня 2018 року, номер запису про інше речове право 25196176. Зобов`язати відповідача повернути позивачу земельну ділянку загальною площею 3,0353 гектарів кадастровий номер 3522286300:02:000:0613, розташовану на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Свої вимоги мотивував тим, що підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 листопада 2020 року, виданого державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Гаврилюком П.П. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачу належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3522286300:02:000:0613 загальною площею 3,0353 га, розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Позивач має намір самостійно розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою. На неодноразові звернення до відповідача про повернення земельної ділянки, отримував відповідь про оренду вказаної земельної ділянки строком на 30 років відповідно до укладеного 08 листопада 2004 року договору між ним та померлою. Позивачем встановлено, що 06 березня 2018 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Цариченко Н.Н. за № 25195732, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1504114335222, зареєстрований договір оренди землі за №154 укладений між [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] ніякі договори із відповідачем не укладала, що підтверджується висновком експерта від 14.08.2019 №3137/3138/19-27/315919-27, згідно з яким за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи запис від імені [PERSON] виконаний не нею самою, а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення останньої на укладення цього правочину. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, просить задовольнити вимоги позову та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, думку щодо позовних вимог не висловив. Раніше просив суд надати йому строк для подання відзиву. Таким правом не скористався, відзив не надав. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно частини 5 статті 13 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Обов`язок доказування відповідно зі статтею 12 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер № 3522286300:02:000:0613, розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 082412 виданий на підставі розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 29 березня 2004 року № 108-р. [PERSON] померла [INFO] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25 листопада 2020 року державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Гаврилюком П.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 759, [PERSON] отримав у власність земельну ділянку кадастровий номер № 3522286300:02:000:0613, розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до договору оренди землі від 08 листопада 2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06 березня 2018 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Цариченко Н.Н. за № 25196176, [PERSON] надала в оренду земельну ділянку загальною площею 3,04 гектарів кадастровий номер 3522286300:02:000:0613 [PERSON] строком на 30 (тридцять) років на умовах вказаного договору. Висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3137/3138/19-27/315919-27 від 14.08.2019, встановлено, що підпис від імені [PERSON] в документі «договір оренди землі від 08.11.2004» у графі «підписи сторін: орендодавець [PERSON] » виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Таким чином, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини . Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, від 12.05.2022) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Ефективним способом захисту права власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, є звернення до суду з віндикаційним позовом до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, тобто з позовом про повернення майна із чужого незаконного володіння. На підставі викладеного суд вважає, що позивач обрав ефективний спосіб захисту свого порушеного права. Оскільки договір оренди землі від 08 листопада 2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , є неукладеним, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 25196176 від 06 березня 2018 року) та повернення земельної ділянки власнику. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволено повністю, а позивач сплатив судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. вважає, що є всі підстави для стягнення цієї суми з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved