Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно свого внука [PERSON] , [INFO] . Також, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] . Матір`ю [PERSON] є донька позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] , батьком [PERSON] є громадянин України - [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у січні 2008 року. Дитина - [PERSON] , [INFO] , від народження проживає у сім`ї бабусі [PERSON] , [INFO] , у її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання дитини [PERSON] у сім`ї баби [PERSON] підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні м. Рівне № 37222 від 09.09.2022. Тому, до суду з позовом про позбавлення батьківських прав звертається належна позивачка - [PERSON] . Відповідно до свідчень позивачки [PERSON] , рідної тітки дитини [PERSON] та сусідки [PERSON] - [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання сина [PERSON] з часу розлучення з мамою [PERSON] - з 2008 року, що становить 15 років. З 2008 року, ані позивачка, ані дитина - [PERSON] , не мають жодної інформації про життя [PERSON] . [PERSON] жодного разу не цікавився життям свого сина, жодної допомоги у вихованні та утриманні сина не надавав. Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 15 березня 2007 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 3-213, яку засвідчив державний нотаріус Першої Рівненської державної нотаріальної контори Філіпов М.М.: « [PERSON] 15 березня 2007 року відмовився від свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ». Позивачка вказує, що за інформацією, яка була надана вже покійною матір`ю [PERSON] , її син виїхав до Росії, після чого їй не відома його доля. Крім того, [PERSON] має статус дитини з інвалідністю, хворіє на ювенальний ревматоїдний артрит, потребує постійного лікування, постійного прийому ліків та періодичної інтенсивної терапії. Оскільки сім`я, в якій [PERSON] жив з матір`ю, рідним братом, сестрою та з бабою була малозабезпеченою, то за зверненням матері держава надавала допомогу на лікування дитини у розмірі 2500 грн. Як вже зазначалось, матір [PERSON] - [PERSON] померла у [INFO]. Батько ж від [PERSON] відмовився і з 2008 року не виконує свої батьківські обов`язки. Медичний догляд та лікування [PERSON] забезпечує держава Україна за відповідним зверненням. Після смерті матері [PERSON] , орган соціального захисту Рівненської міської ради відмовляється приймати документи на поновлення державної допомоги на лікування від баби [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона не уповноважена законом на подання такого прохання. Позивачка вважає, що зметою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини, водночас, позбавлення батьківських прав не позбавляє обов`язку утримання дитини, а тому зважаючи на необхідність матеріального забезпечення дитини, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, а також витребувано докази. Ухвалою суду від 21.03.2023 витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію стосовно останнього перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , а саме про назву пункту перетину, напрямок перетину та дату перетину державного кордону України. 04 квітня 2023 року представником позивачки - адвокатом Дупаком В.Г. подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що окрім позбавлення батьківських прав відповідача, з метою захисту прав дитини [PERSON] на належне утримання, забезпечення можливості нормального фізичного, розумового га духовного розвитку, враховуючи те, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю, який навчається в професійно-технічному закладі освіти, просить призначити виплату відповідачем аліментів у частці від доходу - у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, просить встановити піклування над [PERSON] , та призначити його піклувальником його бабую [PERSON] . 04 квітня 2023 року Службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради було подано висновок № 08-761 від 31.03.2023 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » батько дитини не проживає з дитиною, не займається її вихованням та утриманням. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на тимчасовому утриманні у баби [PERSON] та внесений до журналу обліку повідомлень про дітей, які залишилися без батьківського піклування за № 8 від 07 лютого 2023 року. Проживає дитина за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для нього. Ухвалою суду від 04.04.2023 заяву представника позивача про зміну предмету позову прийнято до розгляду, зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради подати суду подання про доцільність встановлення над [PERSON] піклування та призначення його піклувальником бабусі - [PERSON] . 17 квітня 2023 року з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформацію № 91-16104/18/23-Вих від 10.04.2023, в якій повідомляють, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 08.11.2017 по 10.04.2023 (станом на 12:30) в базі даних не виявлено. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради до дня засідання виконати вимоги ухвали суду від 04.04.2023 та подати до суду подання про доцільність встановлення над [PERSON] піклування та призначення його піклувальником бабусі - [PERSON] . 02 травня 2023 року Службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради було надано подання № 08-1016 від 02.05.2023 про доцільність встановлення піклування та відповідність його інтересам дитини, в якому вказано, що [PERSON] зможе забезпечити необхідні умови для гармонійного виховання, розвитку та утримання онука, з правами та обов`язками піклувальника над дитиною ознайомлена, встановлення піклувальницею [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивачка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно з ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, висновок та подання органу підтримує. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 10.01.2006, актовий запис № 47, [PERSON] народився [INFO] , батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні м.Рівне № 37222 від 09.09.2022, виданої УЗНАП Рівненської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивачка та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного мізжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 03.10.2022, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заяви [PERSON] , нотаріально засвідченої державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори Філіповим М.М. 15 березня 2007 року, зареєстрованої в реєстрі за № 3-213, [PERSON] 15 березня 2007 року відмовився від свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 29.01.2008, актовий запис № 61, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 29.01.2008. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не спілкуються з сином, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківські обов`язки з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить до висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тому, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частиною другою, третьою та четвертою статті 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Суд враховує, що позивачка висловила згоду на своє призначення піклувальницею її онука [PERSON] , [INFO] . Згідно з поданням органу опіки та піклування про доцільність встановлення піклування та відповідність його інтересам дитини від 02 травня 2022 року №08-1016 до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернувся неповнолітній [PERSON] з проханням призначити його піклувальницею рідну бабу - [PERSON] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 25 квітня 2023 року [PERSON] мешкає в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа квартири 42,1 кв.м., житлова площа - 27,2 кв.м. Помешкання утримується в належному стані, достатньо мебльоване, є необхідна побутова техніка, наявні комунальні зручності. Санітарно-гігієнічний стан житла відповідає нормі. У квартирі створено належні умови для проживання. Неповнолітній [PERSON] має окреме місце для відпочинку та занять, забезпечений одягом та взуттям по сезону. За вказаною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO] , онук позивачки, заявник [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , онука позивачки. За обліками МВС України, витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", на території України станом на 17.11.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідками КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради №349 від 21.10.2022. Неповнолітній [PERSON] 25.04.2023 подав заяву, в якій просить призначити його піклувальницею бабусю [PERSON] [PERSON] зможе забезпечити необхідні умови для гармонійного виховання, розвитку та утримання онука, з правами та обов`язками піклувальниці над дитиною ознайомлена. Оформлення піклування не переслідує мети отримання матеріальної чи будь-якої іншої вигоди. На обліку як потенційна піклувальниця в службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради [PERSON] перебуває з 21.11.2022 за № 94. Відтак, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає за доцільне встановлення піклування зі сторони [PERSON] над онуком [PERSON] , [INFO] . Встановлення піклування буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи, що позивачка висловила згоду на своє призначення піклувальницею її онука [PERSON] , [INFO] , а орган опіки та піклування надав до суду подання про доцільність встановлення піклування над вказаною дитиною та призначення позивачки його піклувальницею, суд вважає за необхідне встановити піклування над [PERSON] , [INFO] , призначивши його піклувальницею [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною третьою статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , він зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність відомостей про наявність на утриманні відповідача інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. При цьому суд враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини. Однак позивач не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача сплачувати аліменти на дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає. З урахуванням принципів розумності та справедливості, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 30 січня 2023 року. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги, судовий збір в розмірі по 2 147 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial