Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] о особі свого представника адвоката Семенової О.Г. звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16.05.2019 року у виконавчому комітеті Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про що зроблений а/з № 24. Від шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] . З 2022 року сторони проживають окремо. На даний час дитина проживає з матір`ю та знаходяться на повному її утриманні та вихованні, оскільки відповідач усунувся від виконання батьківських обов`язків, відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу своїй дитині, з дитиною не спілкується. Позивачка проти спілкування відповідача з дитиною ніколи не заперечувала, просила відповідача надавати допомогу на харчування та лікування дитини, оскільки дитина потребує посиленого харчування, вітамінів, оздоровлення. Відповідач офіційно ніде не працює, є працездатним, інших дітей не має, тому може сплачувати аліменти на утримання сина. За таких обставин позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] до суду надіслала заяву про розгляд справи у відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання 29.03.2023 року, 03.05.2023 року, 01.06.2023 року не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади від 08.05.2023 року. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 16.05.2019 року між сторонами зареєстровано шлюбу у виконкомі Дубівської селищної ради Тячівського району за а.з.24. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] . З 2022 року неповнолітні син сторін проживає та перебуває на повному утриманні та вихованні біля матері, так як сторони припинили спільне проживання. З матеріалів справи вбачається, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає та протягом тривалого часу, самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім`ю. Через важкий матеріальний стан, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки сама утримувати неповнолітню дитину не має можливості. Відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців не має. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу), суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати за правилами ст. 183 СК України, визначивши розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання свого сина, стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved