Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 16.07.2013. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано у користування кредитну картку та банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом був збільшений до 41500 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту і процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором не виконала та не повернула витрачену частину кредитного ліміту. З відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 14543,74 грн., яка складається з відсотків за обліковою ставкою НБУ за період з 31.01.2020 по 30.04.2021 в розмірі 2535,12 грн., інфляційних нарахувань за період з 31.05.2021 по 30.09.2022 в розмірі 10257,79 грн., 3% річних за період з 31.05.2021 по 30.09.2022 в розмірі 1750,83 грн. Просив стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 14543,74 грн. та судові витрати у розмірі 2481 грн. судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Балагурак В.В. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Своїм правом на подачу відзиву не скористалась. 12.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 06.06.2022 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/11043/21 було ухвалене рішення згідно з яким, стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.07.2013, яка складається з тіла кредиту в розмірі 41195,91 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 321,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконала своє зобов`язання та не сплатила заборгованість за вказаним кредитним договором, яка була стягнута з неї відповідно до судового рішення від 06.06.2022 по справі №752/11043/21. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню тільки 3% річних та інфляційні втрати. Суд вважає, що право кредитора нараховувати проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог про повернення кредиту. Звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. В такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Зважаючи на те, що суду не було надано доказів добровільного виконання відповідачем рішення суду від 06.06.2022 по справі №752/11043/21 про стягнення заборгованості, а також враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає з урахуванням принципу диспозитивності, що стягненню з відповідача на користь банку підлягають інфляційні нарахування за період з 31.05.2021 по 30.09.2022 в розмірі 10257,79 грн. та 3% річних за період з 31.05.2021 по 30.09.2022 в розмірі 1648,97 грн. За розрахунком суду: - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з червня 2021 року по вересень 2022 року, включно, становить 10813,16 грн. (сума боргу х індекс інфляції) /100% - сума боргу; 41195,91 грн. х (100,2% х 100,1% х 99,8% х 101,2% х 100,9% х 100,8 % х 100,6% х 101,3% х 101,6% х 104,5% х 103,1% х 102,7 % х 103,1% х 100,7% х 101,1% х 101,9%) / 100% - 41195,91 грн. = 41195,91 грн. х 1,26248015 / 100% - 41195,91 грн. = 52009,07 грн. - 41195,91 грн.= 10813,16 грн.); - 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 31.05.2021 по 30.09.2022 становить 1648,97 грн. (3% х суму боргу х кількість прострочених днів : 365 днів у році = 3% х 41195,91 грн. х 487 днів прострочки : 365 днів = 1648,97 грн.). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та принципу диспозитивності з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми, наведені у розрахунку, що має наслідком часткове задоволення позовних вимог в загальній сумі 11906,76 грн. (1648,97 грн. + 10257,79 грн. = 11906,76). Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (81,87%) у сумі 2031,19 грн.

Outcome: partial