Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 23.06.2011 року в розмірі 42 009 грн. 87 коп., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.06.2011 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При цьому, при укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується Випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 11 600, 00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі якого відповідач [PERSON] при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Згідно з п.2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.2. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Позивач також зазначив, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно з п. 2.1.1.2.12. Умов сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна голд». Зазначив, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, в свою чергу, відповідач, у порушення умов Договору, зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 15 червня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 42 009 грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 21 159 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 9 205 грн. 74 коп. та нарахованої пені в розмірі 11 644 грн. 81 коп. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 23.06.2011року в розмірі 42 009 грн. 87 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2020 року матеріали зазначеної позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда 06 листопада 2020 року прийнято до провадження позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику в судове засідання учасників справи. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] судом повідомлялась про день та місце судового розгляду справи в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. Крім того, клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до суду також не надходили, а так само не надходило від відповідача будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву на позов, на підставі чого справа розглянута судом за наявними у ній доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.06.2011 року між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за якою відповідач виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» з зазначенням бажаного кредитного ліміту в розмірі 300 грн., при цьому, відповідач погодилася з тим, щозазначена заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. На підтвердження факту укладення договору позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав окрім заяви, також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містять дату їх (Умов) прийняття та затвердження, та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» від 23.06.2011 року, яка містить підпис відповідача. На підставі укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг від 23.06.2011 року, відповідачу [PERSON] . Банком були надані наступні кредитні картки: 23.06.2011 року № [NUMBER] терміном дії до 02/15, 20.07.2012 року № [NUMBER] терміном дії до 08/15, 23.04.2012 року № [NUMBER] терміном дії до 12/15, 07.08.2015 року № [NUMBER] терміном дії до 08/19, 29.08.2015 року № [NUMBER] терміном дії до 08/19. Крім того, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] старт карткового рахунку відбувся 23.06.2011 року, 23.06.2011 року Банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн., та в подальшому кредитний ліміт збільшувався Банком, а саме: 23.06.2011 року до 500 грн., 10.11.2011 року до 2600 грн., 20.01.2016 року та 21.01.2016 року до 7000 грн., 17.10.2016 року кредитний ліміт був зменшений Банком до 0,00 грн., в подальшому кредитний ліміт збільшувався Банком, а саме: 24.10.2016 року до 7000 грн., 31.01.2017 року до 11 600 грн., та 04.01.2019 року кредитний ліміт Банком було зменшено до 0,00 грн. Таким чином, кредитний ліміт є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку. Вказаний висновок висвітлений у Постанові КЦС Верховного суду від 16.09.2020 року за результатами розгляду справи № 200/5647/18, яку суд вважає за необхідне застосувати у розгляді даної справи. При цьому, судом відзначається, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви було надано виписку по картковому рахунку за Договором б/н від 23.06.2011 року за період з 23 червня 2011 року по 09 травня 2020 року, з зазначенням у виписці дати операцій, номер картки, деталі операцій, суми у валюті операцій, з якої вбачається факт користування [PERSON] грошовими коштами в розмірі встановленого Банком кредитного ліміту. Крім того, як вбачається з розрахунків заборгованості, наданих позивачем, - заборгованість [PERSON] за зазначеним кредитним договором про надання банківських послуг від 23 червня 2011 року, станом на 31.05.2015 року за період з 23.06.2011 року по 31.05.2015 року становила 2м 672 грн. 47 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 2 598 грн. 95 коп., залишку заборгованості за відсотками на поточну заборгованість в розмірі 73 грн. 52 коп. З наступного розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 року по 30.09.2019 року вбачається, що заборгованість за зазначеним кредитним договором від 23.06.2011 року становила 38 168 грн. 57 коп., яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту в розмірі 23 056,38 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3 467, 38 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 11 644, 81 грн., при цьому, за вказаний період погашено заборгованості за поточним тілом кредиту в розмірі 18 755, 50 грн. 65 коп., погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 21 135, 80 грн., та погашено заборгованості по пені розмірі 2 150 грн. З наступного розрахунку заборгованості за період з 01.10.2019 року по 15.06.2020 року вбачається, що заборгованість за зазначеним кредитним договором від 23.06.2011 року становить 42 009 грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 21 159 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 9 205 грн. 74 коп., заборгованості по пені в розмірі 11 644 грн. 81 коп., при цьому, за вказаний період погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 5 364 грн. 44 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець та в конкретному випадку - позивач АТ КБ "ПриватБанк". Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим саме банк має підтвердити, що на час укладення з відповідачем відповідного договору, а саме: 23.06.2011 року, діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В свою чергу, в анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 23.06.2011 року відсутні умови договору про встановлений і погоджений сторонами за Договором розмір відсоткової ставки. Більш того, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також не містить підпису відповідача, та, відповідно, вказані Тарифи не можуть бути складовою частиною Договору про надання банківських послуг. Також, судом відзначається, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» в позовній заяві посилається на те, що з 01.03.2019 року почав діяти п.2.1.1.2.12 Умов та Правил, тобто сторони дійшли згоди, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд», та, як вбачається з заявлених підстав позову та розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.06.2011 року Банком нараховувалися проценти в розмірі 86, 4% за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року, поряд з цим, суд зауважує, що позивачем не надано доказів погодження з відповідачем [PERSON] зазначених змін до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та підписання даних змін. Всі додаткові умови, чи зміни до договору мають бути погоджені обома сторонами договору. Крім того, до вказаних відносин неможливо застосувати і положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23 червня 2011 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (09 вересня 2020 року), тим самим кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу [PERSON] . Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Тарифи банку, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи, які не містять підпису відповідача, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору 23.06.2011 року, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також, судом відзначається, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В зв`язку з чим, надані позивачем АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою (відповідачем [PERSON] ), і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів від суми неповернутого у строк кредиту відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, а також відповідальність за неповернення кредитних коштів у вигляді сплати пені та її розмір. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. При цьому, зі змісту наданої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку взагалі не вбачається розміру отриманого [PERSON] кредиту. При цьому, не містить і укладений між сторонами договір про надання банківських послуг від 23 червня 2011 року, і строку повернення кредиту (користування ним). Поряд з цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази того, що відповідач [PERSON] зверталася до Банку із заявою про розірвання договору, а так само із заявою про припинення дії укладеного між сторонами 23 червня 2011 року Договору, судом не встановлено також, що такі дії були вчинені і зі сторони Банку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: сума боргу за договором про надання банківських послуг від 23.06.2011 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 21 159 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1058 грн. 72 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 634, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial