Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни за участю третьої особи Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 лютого 2019 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/363/16 по цивільній справі № 756/6891/15-ц про солідарне стягнення з [PERSON] і [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 20 червня 2008 року № BL5679 за період з 20 червня 2008 року до 29 квітня 2015 року, а саме, заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 47 440,80 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 110,17 доларів США. 23 липня 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24 липня 2019 року в межах виконавчого провадження Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 5 155,09 доларів США. 13 липня 2021 року в межах виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на загальну суму 10 977,01 грн. 11 жовтня 2021 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 10 752,35 грн. Згідно розпорядження № [NUMBER] від 26.07.2021 відповідач перерахувала: 20 939,96 грн. на свою користь та 209 399,68 грн. на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк». Згідно платіжного доручення № 6404 від 26 липня 2021 року відповідач перерахувала на свою користь грошові кошти у розмірі 20 939,69 грн. 21 липня 2021 року звернулась до Банку із заявою про проведення реструктуризації кредитної заборгованості за Кредитним договором. 17 вересня 2021 року листом Акціонерного товариства «Універсал Банк» повідомлено позивача про здійснення обов`язкової реструктуризації заборгованості за Кредитним договором з 21 липня 2021 року, змінено загальний розмір фактичної заборгованості за Кредитним договором, в тому числі шляхом переведення (конвертації) у гривню, та встановлено її у загальній сумі 225 278,56 Надано новий графік платежів з погашення боргу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі № 756/6891/15-ц, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2/756/363/16, виданий 06 лютого 2019 року на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року у цивільній справі № 756/6891/15-ц. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 20 939, 96 грн. та витрати зі сплати судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 06 лютого 2019 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/363/16 по цивільній справі № 756/6891/15-ц про солідарне стягнення з [PERSON] і [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 20 червня 2008 року № BL5679 за період з 20 червня 2008 року до 29 квітня 2015 року, а саме, заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 47 440,80 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 110,17 доларів США (а.с. 7-11). 23 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2/756/363/16, виданого Оболонського районного суду м. Києва 06 лютого 2019 року (а.с. 7-11). Згідно розпорядження № [NUMBER] від 26.07.2021 відповідач перерахувала: 20 939,96 грн. на свою користь та 209 399,68 грн. на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 3зв.). Згідно платіжного доручення № 6404 від 26 липня 2021 року відповідач перерахувала на свою користь грошові кошти у розмірі 20 939,69 грн. (а.с. 5). Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 20 939,96 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на стягнення грошових коштів після дня проведення реструктуризації 21 липня 2021 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/756/363/16 від 06.02.2019, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, та перераховані на власний розрахунковий рахунок є безпідставно набутим майном. На підтвердження позовних вимог позивачем надано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі № 756/6891/15-ц, якою визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2/756/363/16, виданий 06 лютого 2019 року на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року у цивільній справі № 756/6891/15-ц про стягнення з позивача на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 20 червня 2008 року № BL5679, що виникла у період з 20 червня 2008 року до 29 квітня 2015 року, а саме: заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 47440,80 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами у сумі 4110,17 доларів США, яка набрала законної сили (а.с. 5 зв.-6), лист Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 17 вересня 2021 року, відповідно до якого позивач 21 липня 2021 року звернулась до Банку із заявою про проведення реструктуризації кредитної заборгованості за Кредитним договором, яка Банком задоволена та здійснено обов`язкову реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором з 21 липня 2021 року, змінено загальний розмір фактичної заборгованості за Кредитним договором, в тому числі шляхом переведення (конвертації) у гривню, та встановлено її у загальній сумі 225 278,56 Надано новий графік платежів з погашення боргу (а.с. 12 зв.-14,14 зв-15), копію меморіального ордеру від 26 липня 2021 року на суму 230 339,64 грн. (а.с. 15 зв.), копію меморіального ордеру від 07 вересня 2021 року на суму 21 425,74 грн. (а.с. 16), дублікат чеку від 07 вересня 2021 року на суму 1 100,00 грн. (а.с. 16 зв.), повідомлення Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 19 жовтня 2021 року (а.с. 17). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівна скористалася своїм правом подачі відзиву на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. 23 липня 2019 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/756/363/16, виданого Оболонським районним судом міста Києва 06 лютого 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк». 24 липня 2019 року в межах виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Відповідно розрахунку, наведеного в постанові, розмір винагороди, яка підлягає стягненню з боржника, становить 5155,09 доларів США. 13 липня 2021 року в межах виконавчого провадження винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат на загальну суму 10 977,01 грн. 11 жовтня 2021 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 10 752,35 грн. та постанову про повернення виконавчого документа, в якій вказано про стягнення з боржника суми в рахунок погашення заборгованості як перед стягувачем так і за постановою про стягнення основної винагороди приватного виконавця. Постанови приватного виконавця винесені в межах виконавчого провадження є чинними та не скасовані. Стягнення відбулися на підставі постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди. На підтвердження відзиву на позов відповідач надала суду належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] (а.с. 32-39). Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок iншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Судом встановлено, що 23 липня 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24 липня 2019 року в межах виконавчого провадження Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 5 155,09 доларів США. 13 липня 2021 року в межах виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на загальну суму 10 977,01 грн. 11 жовтня 2021 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 10 752,35 грн. (а.с. 7-11, 32-33, 34-35, 36-37). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За змістом статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів. Згідно приписів п.5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню окремо, з-поміж іншого, є: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. У відповідності до положень ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Як зазначено у ч.2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Згідно ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання. Борг стягнуто частково шляхом: передачі нереалізованого майна боржника в рахунок погашення боргу на суму 373 184,00 грн.; списання коштів з рахунків боржника у розмірі 242 589,00 грн. Витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі. Основна винагорода приватного виконавця стягнута частково у розмірі 24 258,88 грн. (а.с. 38-39). За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить висновку, що підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого приватний виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження № [NUMBER] позивачем не оскаржувались, постанови, зокрема, про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження незаконними не визнавались. Тому, з урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни за участю третьої особи Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів слід відмовити повністю. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed