Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

09.01.2023\~року Київський\~обласний центр\~зайнятості звернувся\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 02 лютого 2021 року на підставі заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 02.02.2021 [PERSON] (далі відповідач) був зареєстрований та отримав статус безробітного у Фастівській міській\~філії Київського\~обласного центру\~зайнятості (далі позивач/Фастівська МФ КОЦЗ). При здійснені обміну даними про особу з Пенсійним фондом України були виявлені порушення умов перебування [PERSON] на обліку як безробітного в Фастівській МФ КОЦЗ, оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] на момент реєстрації у філії. 23.06.2021 Обухівською МФ КОЦЗ складено Акт №39 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Згідно висновку Акта встановлено, що відповідач надав недостовірну інформацію щодо періодів перебування в трудових відносинах, а саме: не повідомив про проходження трудових відносин з ФОП [PERSON] на момент реєстрації в службі зайнятості, як безробітного. Згідно довідки-розрахунку розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття становить 8 993,78 грн. Відповідачу була надіслана претензія № 482/34.05/34.01-33 від 30.07.2021 року з вимогою добровільно повернути нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття, яке відповідачем було залишено без задоволення. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання та\~шляхом оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~Судова влада\~України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. ст. 7, 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до\~заяв[PERSON] 02.02.2021 року звернувся до Фастівської міської філії Київського обласного центру зайнятості про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю та про надання (поновлення) статусу безробітнього /а.с.18-19/. На підставі\~чого [PERSON] \~був зареєстрований\~та отримав статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення». Згідно висновку Акту № 39 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 23.06.2021 Обухівської міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості вбачається, що [PERSON] надав недостовірну інформацію щодо періодів перебування в трудових відносинах, а саме: не повідомив про проходження трудових відносин з ФОП [PERSON] на момент реєстрації в службі зайнятості, як безробітного /а.с.21/. Згідно довідки-розрахунку вбачається, що [PERSON] виплачені кошти матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 02.02.2021 по 02.07.2021 у розмірі 8 993,78 грн. /а.с.24/. 21.07.2021 Фастівською МФ КОЦЗ видано Наказ № 35 про повернення неправомірно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю /а.с.22/. Відповідачу направлено претензію № 482/34.05/34.01-33 від 30.07.2021 року про повернення коштів протягом 15 календарних днів від дня отримання листа, проте вимога була залишена без належного реагування /а.с.23/. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Зазначене вище свідчить про те, що відповідач під час перебування на обліку як безробітний згідно п. 1 ч. 4 Закону України «Про зайнятість населення» належав до зайнятого населення. Відповідачем було порушено п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», що встановлює обов`язок безробітного інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», перебуваючи у статусі безробітної особи, яка отримує соціальну допомогу на випадок безробіття, не повідомив орган, який здійснює управління у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування України, про факт перебування у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , що призвело до виплати матеріального забезпечення за період з 02.02.2021 по 02.07.2021 у розмірі 8 993,78 грн. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн. покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved