Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 03.11.2021 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за договором №94557069000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 26.06.2018 року, станом на 15.09.2021 року, у загальному розмірі 25049 гривень 80 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 19244,00 гривень, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 397,44 грн., заборгованості з комісії 2900,00 грн., трьох відсотків річних на суму заборгованості 708,60 грн., інфляційних втрат 1799,76 грн. та судових витрат, які складаютсья зі сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн. Та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн., з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засіданні. За наслідком розгляду цивільної справи, 05.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~заборгованість за\~договором №94557069000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 26.06.2018 року, станом на 15.09.2021 року, у загальному розмірі 25049 гривень 80 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 19244 гривні 00 копійок, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 397 гривень 44 копійки, заборгованості з комісії 2900 гривень 00 копійок, трьох відсотків річних на суму заборгованості 708 гривень 60 копійок, інфляційних втрат 1799 гривень 76 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2270 гривень 00 копійок. 24.04.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про ухвалення додаткового рішення по вказаній цивільній справі №947/33989/21, в частині вирішення питання про розподіл витрат з професійної правничої допомоги, які заявлені до стягнення у розмірі 20000,00 грн. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.04.2023 року, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.04.2023 року встановлено відповідність поданої заяви вимогам ст. 270 ЦПК України, за наслідком чого прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. В судове засідання призначене на 22.05.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, однак від представника позивача надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Частинами 3,4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням вказаних положень процесуального законодавства, судом було ухвалено провести розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 22.05.2023 року за відсутності сторін у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове\~рішення ухвалюється\~в тому\~самому порядку,\~що й\~судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З матеріалів справи вбачається, що у поданій позовній заяві позивачем було зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, в якому останнім вказано, що витрати на професійну правничу допомогу складають в сумі 20000,00 грн., а також заявлено до стягнення з відповідача усі понесені позивачем судові витрати. Як вбачається з заочного рішення суду від 05.07.2022 року, ухваленого за наслідком розгляду справи вбачається, що судом було вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем, які складаються лише зі сплаченого судового збору. Отже, є встановленим, що під час ухвалення вказаного рішення суду за наслідком розгляду питання, судом не в повному обсязі було вирішено питання про розподіл судових витрат заявлених позивачем, зокрема не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, заявленим позивачем до стягнення. На підставі вищевикладеного суд вважає наявними підстави для ухвалення в цій справі додаткового рішення з питання про розподіл витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч.1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України,\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною 5 ст.137 ЦПК України\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у справі №947/33989/21 здійснювалось позивачем в порядку самопредставництва, а саме через керівника товариства [PERSON] . Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на отримання професійної-правничої допомоги надано до суду договір №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», за умовами якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. За умовами пункту 2.1 договору, Адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: - надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення; - приймає участь в підготовці та юридичному оформленню різного роду договорів, що укладаються клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів, слідкує за застосуванням передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, які не виконують договірні зобов`язання; - представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальною юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів. Також позивачем надано до суду на підтвердження заявлених понесених витрат на професійну правничу допомогу в цій справі наступні документи: - заяву на надання юридичної допомоги №27 від 04.06.2021 року, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» погодили, що в рамках надання правової допомоги з супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , послуги становлять в сумі 20000,00 грн., які складаються з: надання усної консультації про можливе стягнення боргу в позасудовому порядку вартістю 1500,00 грн.; надання усної консультації про можливе стягнення боргу в судовому порядку вартістю 1500,00 грн.; надання письмової поглибленої консультації вартістю 9000,00 грн.; складання позовної заяви вартістю 8000,00 грн.; - витягу з акту №2 про надання правової допомоги від 16.06.2021 року, складений 16.06.2021 року, за умовами якого сторони засвідчили надання, а клієнт прийняття правничої допомоги в сумі 20000,00 грн.; - платіжне доручення №0261660000 від 18.06.2021 року про сплату грошових коштів в сумі 200\~000,00 грн., за договором №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року. Надаючи оцінку вищевказаним доказам по справі, суд зазначає наступне, як вбачається наданий до суду договір №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року не містить інформації стосовно предмету надання послуг саме у визначеній справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , також не містить фіксовано визначеного розміру гонорару, за наслідком чого суд вважає, що вказаний договір є загальним, а відтак не підтверджує надання адвокатським об`єднанням правничої допомоги позивачем саме в цій цивільній справі. Також, стороною позивача не надано належних договорів на підтвердження того, що сторонами вносились відповідні зміни до зазначеного договору, саме в частині надання послуг ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з приводу стягнення заборгованості з [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданий до суду договір №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року не належним чином підтверджує надання Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правничої допомоги позивачеві, пов`язаної саме з предметом розгляду цієї справи. Одночасно, судом не приймається надане платіжне доручення №0261660000 від 18.06.2021 року про сплату грошових коштів в сумі 200\~000,00 грн. за договором №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, оскільки як вбачається, за цією квитанцією сплачено грошові кошти у розмірі, який десятикратно перевищує розмір коштів зазначених позивачем, як понесені витрати за професійну правничу допомоги з приводу стягнення заборгованості з [PERSON] , яку вказано у розмірі 20\~000,00 грн. Доказів на підтвердження того, що грошові кошти в сумі 200\~000,00 грн., були сплачені за відповідним рахунком, який би містив інформацію про нарахування цих коштів у тому числі за наданими послугами з наданої правничої допомоги з приводу стягнення заборгованості з [PERSON] , до суду не надано. Отже, платіжне доручення №0261660000 від 18.06.2021 року про сплату грошових коштів в сумі 200\~000,00 грн. за договором №05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, не приймається судом в якості належного доказу сплати позивачем коштів саме за отримання правничої допомоги, пов`язаної з приводу стягнення заборгованості з [PERSON] . Судом приймається, що як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження цих обставин суду, крім договору про надання правничої допомоги, також повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Також, судом враховується, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17. З урахуванням вищевикладеного, надаючи оцінку усім доказам в цілому, суд доходить до висновку про необґрунтованість доводів про понесені витрати на професійну правничу допомогу, за наслідком чого відсутні підстави для їх відшкодування у заявленому до стягненні розмірі, з підстав недоведеності та необґрунтованості таких витрат. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed