Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та\~ [PERSON] про\~визнання недійсним\~та скасування\~державних актів\~на правовласності на земельні ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.12.1993 року №723 «Про передачу у власність земель» членам садівничого кооперативу передано у приватну власність земельні ділянки для садівництва згідно з додатком №31, відповідно до пункту 87 додатку №31 до рішення [PERSON] передана у власність земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га, яку в подальшому за договором купівлі-продажу від 01.04.1997 року №4-994 придбав [PERSON] , а відповідно до пункту 90 цього рішення [PERSON] передана у власність земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га. На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 16.12.1993 року №723 були видані державні акти на право приватної власності на землю: [PERSON] серія ІІ-СМ №001706, земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,04 га, та [PERSON] серія ІІ-СМ №0016088, земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,04 га, які розташовані на території м. Суми Сумської міської ради у кооперативі «Залізничник» дільниця №32. Позивач зазначає, що у 2010 року [PERSON] та [PERSON] у ПП «Мегаполіс» було замовлено технічну документацію для виготовлення державних актів нового зразка і при виготовленні технічної документації розмір земельних ділянок було безпідставно збільшено, так площа земельної ділянки [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] у садівничому товаристві «Залізничник-3» була збільшена з 0,04 га на 0,0443 га, а площа земельної ділянки [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] у садівничому товаристві «Залізничник-3» була збільшена з 0,04 га на 0,0405 га, збільшення земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] відбулося за рахунок проїжджої частини в садівничому товаристві, про що свідчать відмітки на технічних документаціях. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю, просить суд його задоволити у повному обсязі. Відповідачі подали відзив на позовну заяву, у якому зазначили, що набули право власності на земельні ділянки у спосіб передбачений законом, а розбіжності у перших та наступних державних актах виникли внаслідок неточних розмірів земельних ділянок, які надавалися у 1997 році, при видачі перших державних актів не було дотримано точних обмірів, вони видавалися не на підставі технічної документації та результатів геодезичних вимірювань, а на підставі креслень, що не допускалось, особа, яка виготовляла попередні акти не мала ліцензії та дозволу на них, тому відповідачі були змушені замовляти нові державні акти. Земельні ділянки не виходять на проїжджу частину та не перешкоджають проїзду. Відповідачі вказали, що у них з товариством цей спір з`явився, коли почали будувати дорогу та підсипали землю так, що вся вода почала збігати на їх земельні ділянки. Крім того, вказали що це не перший судовий спір, у Ковпаківському районному суді м. Суми розглядалися справа про скасування рішення товариства про виключення [PERSON] зі складу садівничого товариства, вимоги її були судом задоволені. У судовому засіданні представник відповідачів та відповідачі [PERSON] та [PERSON] підтримали доводи про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а також надали пояснення, що збільшення площі земельних ділянок не відбулося, тому що при математичному округленні площі 0,0443 га та площі 0,0405 га залишається площа 0,04 га, як і зазначено у рішенні від 16.12.1993 р. №723. Крім того, вказали, що право позивача не порушуються, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що виконавчим комітетом Сумської міської ради від 16.12.1993 року №723 «Про передачу у власність земель» пунктом 2 вирішено передати у приватну власність земельні ділянки для садівництва, в межах норм, громадянам членам садових кооперативів згідно додаткам №8-43, 49, 52-1001-134. Додатком №31 передається громадянам, членам садівничого кооперативу «Залізничник» у приватну власність земельні ділянки для садівництва. Відповідно до пункту 87 додатку №31 до рішення від 16.12.1993 року №723 [PERSON] передана у власність земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га, а відповідно до пункту 90 цього рішення [PERSON] передана у власність земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,04 га. [PERSON] за договором купівлі-продажу від 01.04.1997 року №4-994 придбав у [PERSON] . Відповідачу [PERSON] на підставі рішення від 16.12.1993 року №723 видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №001706, площею 0,04 га, для ведення садівництва, яка розташована на території м. Суми Сумської міської ради у кооперативі «Залізничник» дільниця №35. Відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1991 року №4-994 видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №0016088, площею 0,04 га, для ведення садівництва, яка розташована на території м. Суми Сумської міської ради у кооперативі «Залізничник» дільниця №32. У 2010 році [PERSON] та [PERSON] у ПП «Мегаполіс» було замовлено технічну документацію для виготовлення державних актів нового зразка із присвоєнням кадастрових номерів. ПП «Мегаполіс» виготовлено технічну документацію для виготовлення державного акту нового зразка із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва громадянці [PERSON] садівниче товариство «Залізничник-3» дільниця №35. Вказано загальну площу земельної ділянки 0,0405 га. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: 5910136300:06:001:1232. На технічній документації міститься відмітка кадастрового реєстратора про збільшення промірів земельної ділянки із виступом на проїзд. ПП «Мегаполіс» виготовлено технічну документацію для виготовлення державного акту нового зразка із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва громадянці [PERSON] садівниче товариство «Залізничник-3» дільниця №32. Вказано загальну площу земельної ділянки 0,0443 га. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: 5910136300:06:001:1235. На технічній документації міститься відмітка кадастрового реєстратора про збільшення промірів земельної ділянки із виступом на проїзд. При виготовленні технічної документації розмір земельної ділянки № [NUMBER] було збільшено з 0,04 га на 0,0443 га, а [PERSON] отримав у власність земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1991 р. №4-994 площею 0,04 га, у зв`язку з чим йому було видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №0016088, площею 0,04 га. При виготовленні технічної документації розмір земельної ділянки № [NUMBER] площу земельної ділянки збільшено з 0,04 га на 0,0405 га, за рішення від 16.12.1993 року №723 передавалася земельна ділянка площею 0,04 га та видавався державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №001706, площею 0,04 га. Технічна документація була розроблена не у відповідності до площі та параметрів, належних відповідачам земельних ділянок згідно даних Державних актів про право власності на земельну ділянку серія ІІ-СМ №0016088 та серія ІІ-СМ №001706. Доказів до суду відповідачами [PERSON] про те, що ПП «Мегаполіс» надавало обґрунтовані пояснення з приводу збільшення промірів земельних ділянок із виступом на поїзд до головного управління Держгеокадастру у Сумській області не надано, таких доказів не надано до суду. На підставі договору дарування земельної ділянки від 03.08.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення садівництва, площею 0,0443 га, кадастровий номер 5910136300:06:001:1235, що розташована в м. Суми, Сумське міське громадське садівниче товариство «Залізничник-3» дільниця № [NUMBER] була передана у власність [PERSON] . Відповідачі не заперечували у судовому засіданні, що земельні ділянки з кадастровим номером 5910136300:06:001:1235 та 5910136300:06:001:1232 знаходяться у громадській організації «Садівниче товариство «Залізничник-3», оточені приватизованими земельними ділянками та з одного боку дорогою, тобто їх зміщення в будь-яку сторону є не можливим. Відповідачі підтвердили про наявність у них спорів з садівничим товариством стосовно проїжджої дороги. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Водночас, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, стороною позивача не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту накладення спірних земельних ділянок. Так, дійсно відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). При цьому,\~пунктом 10 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр\~визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом (що відбулося 01.01.2013 року),\~є дійсними.\~ За змістом статті 17 Земельного кодексу України 1990 року в редакції на момент видачі відповідачам державних актів, передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно зі статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно зі статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Відповідно до статті 22 ЗК 1990 року право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (статті 23 ЗК 1990 року), та виникає з моменту державної реєстрації цього права. Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю з 1993 року регламентувався\~наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.04.1993 за № 31, яким було затверджено Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, у відповідності до п. 2.1 якої необхідною передумовою їх видачі була розробка технічної документації, всі записи мали бути зроблені чітко та акуратно, здійснення будь-яких виправлень, помарок у державному акті заборонено. План зовнішніх меж земельної ділянки у бланках державних актах складається у масштабі, що забезпечує їх чітке зображення. На платі показуються всі елементи, вказані у пункті 2.3 (п. 2.4 Інструкції). За\~ст. 55 Закону України «Про землеустрій»\~встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Пунктами 4.1-4.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376\~(далі - Інструкція), встановлено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до\~статті 186 Земельного кодексу України\~документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Беручи до уваги зазначене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved