Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.05.2023 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме судовий збір. Відповідно до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи зроблену заяву у позові щодо стягнення правової допомоги та надання доказів протягом 5 днів від дня ухвалення рішення, судом питання витрат на професійну правничу допомогу не було розглянуто одночасно із постановленням рішення. 30.05.2023 року представником позивача було подано до суду заяву про приєднання доказів витрат на правову допомогу та ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначено, що 24.05.2023 року було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог позивача. В позовній заяві було зазначено, що подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Надали акт здачі-прийняття наданих послуг від 22.02.2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.02.2023 року. Просили визнати поважними причини пропуску строків подання доказів щодо судових витрат, ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів витрати на правову (правничу) допомогу у загальному розмірі 6500 гривень. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи, що сторонами подавались заяви про розгляд справи за їх відсутності, доводи щодо стягнення витрат на правову допомогу стороною відповідача були наведені у поданому клопотанні про зменшення їх розміру, суд вважає за можливе провести розгляд поданої заяви без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.05.2023 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №2083 від 11.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 19800,00 гривень та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 930,00 гривень. Стягнуто з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме судовий збір 1610 гривень 40 копійок. Відповідно до вимог ч.8 ст. 142 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення 30.05.2023 року та про наявність таких доказів щодо судових витрат, позивачем повідомлено ще в позовній заяві та зазначено, що вони будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення. Тому, суд вважає, що строк на подачу цих доказів не пропущений. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В тому числі, відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 6500 гривень, які складаються з ознайомлення адвокатом з документами та матеріалами необхідними для надання правової допомогу та надання консультації щодо способу захисту порушених прав Клієнта 2 години по 1000 гривень, всього на 2000 гривень, складання адвокатом позовної заяви, в тому числі робота помічника адвоката пов`язана із формуванням пакету документів, а саме позову, додатків та подальша відправка документів поштою до суду 2,5 години по 1000 гривень, всього на 2500 гривень, складання адвокатом заяви про забезпечення позову 1 година по 1000 гривень, складання адвокатом заяви про витребування доказів 1 година по 1000 гривень. Стороною позивача суду надано акт здачі-прийняття наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.02.2023 року про прийняття від [PERSON] оплати за надані послуги 6500 гривень, договір про надання правової допомоги від 16.01.2023 року, Відповідно до вимог ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача 03.04.2023 року подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в яких представник просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Посилалась на те, що сума та вид виконаної роботи не є співмірними та не відповідають критеріям розумності, дійсної вартості наданих послуг, час витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим, та явно не співмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, так як проведення дій по даній справі не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, так само як і сума на проведення консультації та підготовку заперечень/заяв/клопотань є явно неспівмірною з часом затраченим на таку роботу. Зауважували, що розмір витрат на правову допомогу не відповідає складності справи та виконаним адвокатом робіт, часом який був витрачений на виконання робіт адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також, посилалась на відсутність документально підтверджених витрат. Відсутність таких доказів є підставою для відмови в задоволення заяви про їх стягнення. При цьому, такі витрати повинні бути фактичними та неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Предмет позову у справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. Підготовка позову, надання консультації по даній категорії справ не вимагає значного обсягу юридичної та технічної роботи. Посилались на правову позицію в Постанові ВС від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, на постанову ВС у справі №910/15944/17, практику Європейського суду з прав людини. Оцінюючи доводи сторін, суд зазначає наступне. В постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. В самому договорі від 16.01.2023, копія якого надана суду, в розділі порядок оплати послуг адвоката зазначено, що за надання правової допомоги Адвокатом Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар, розмір якого визначається за домовленістю сторін та може змінюватись залежно від обсягу робіт, строку виконання доручення, результатів вирішення спірних правовідносин, ступеня складності справи, обсягу правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та інше. При цьому, саме текст договору розмір гонорару не містить, на підтвердження складових наданої правової допомоги надано акт здачі-прийняття наданих послуг з посиланням на договір від 16.01.2023. Враховуючи висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, суд при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, судом враховуються висновки викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, № 922/3812/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved