Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Керівник Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Криничанської Державної адміністрації Глущенко Р.А., Управління державного архітектурного будівельного контролю КМР про скасування рішення державної реєстрації та визнання недійсних договорі дарування відносно об`єкту нерухомого майна кафе-бару з магазином, розташованого за адресою: [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1623717512104). В подальшому Керівником Кам`янської окружної прокуратури змінені позовні вимоги. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що Дніпродзержинською місцевою прокуратурою 12.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення № 42019041160000094 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом надання 14.08.2018 державному реєстратору Криничанської районної державної адміністрації [PERSON] завідомо підробленого документу, а саме: декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП 14211001795 від 25.05.2011 видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області. Внаслідок чого державним реєстратором прийнято протиправне рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт кафе-бар з магазином що розташований за адресою [ADDRESS] . З огляду на викладене, місцевою прокуратурою неодноразово, а саме: листами № 87-3143 вих-19 від 04.07.2019, № 87-3244 вих-19 від 10.07.2019, № 87-3647 вих-19 від 06.08.2019 повідомлено Кам`янську міську раду при виявлені порушення вимог законодавства та необхідність вжиття заходів до відновлення порушених інтересів міської ради. Водночас відповідно до листів міської ради №8 вих-09/406 від 10.07.2019 та № 8вих-21/421 від 15.07.2019, №8 вих-09/478 від 09.08.2019 міська рада обмежилась наданням інформації на зазначені листи прокуратури щодо відсутності інформації про звернення до суду з позовом про скасування рішення стосовно державної реєстрації кафе бару з магазином, розташованого за адресою [ADDRESS] без вжиття заходів поновлення прав міської ради щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під спірним нерухомим майном та щодо надходження до місцевого бюджету коштів пайової участі. Таким чином, будучи обізнаною про наявність порушень інтересів міської ради, в тому числі з листів місцевої прокуратури та маючи відповідні повноваження, в тому числі визначені ст. 122 Земельного кодексу України, міською радою, не вжито належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо поновлення прав міської ради. Крім того, спірний об`єкт самочинного будівництва, збудовано на земельній ділянці, комунальної власності, що не була відведена для цієї мети, його не прийнято до експлуатації, а тому він є нествореним в розумінні ст. 331 ЦК України, що виключає можливість реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. Також відповідно до наданої інформації Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно від 15.07.2019 за № 8 вих-21/421 земельна ділянка будь-яким особам під будівництво не виділялась. При цьому, як вбачається з листа міської ради від 09.08.2019 №8 вих-09/478 рішенням міської ради від 26.02.2010 № 902-48/V [PERSON] надавалась у користування земельна ділянка площею 0,0100 га кадастровий номер 1210400000:02:017:0049 за адресою: [ADDRESS] , для розміщення торгового павільйону з літнім майданчиком та укладено договір оренди земельної ділянки від 06.04.2010 № 11219 строком до 26.02.2020. Тобто, земельну ділянку надано по фактичному розміщенню торгівельного павільйону, а не для будівництва кафе-бару з магазином. Проте, як вбачається з листа міської ради від 09.08.2019 №8 вих-09/477 [PERSON] на орендованій земельній ділянці, наданій у користування по фактичному розміщенні торгівельного павільйону здійснено самовільне будівництво кафе-бару з магазином, що прямо суперечить нормам чинного законодавства та умовам укладеного договору. Проте, [PERSON] усупереч вимогам чинного законодавства фактично здійснено зміну цільового призначення земельної ділянки та самочинно побудовано кафе-бар з магазином, за відсутності відповідного проекту, письмової згоди міської ради на будівництво, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію, без сплати коштів пайової участі 14.08.2018, на підставі завідомо підробленої декларації ДП 14211001795, виданий 25.05.2011 про готовність об`єкту до експлуатації, державним реєстратором Криничанської районної державної адміністрації Глущенко Р.А., зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна кафе-бар з магазином за адресою [ADDRESS] за [PERSON] . 31.08.2018 та 03.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договори купівлі-продажу кафе-бару з магазином за адресою [ADDRESS] . В подальшому рішенням Кам`янської міської ради від 25.04.2019 № 1393-32/VI, на підставі заяви [PERSON] , право власності якої до цього часу на самочинно побудований кафе-бар з магазином не скасовано, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0100 га для розміщення кафе бару з магазином. Таким чином, у зв`язку із протиправними діями відповідачів, усупереч вимог чинного законодавства, фактично узаконено право приватної власності на самочинно збудований кафе-бар з магазином за відсутності документів, що підтверджують права власності чи належного користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, за відсутності письмової згоди міської ради на будівництво, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію, без сплати коштів пайової участі. Так, для проведення державної реєстрації [PERSON] державному реєстратору було надано лист серія та номер 1007-03/905, виданий 06.08.2018, видавник: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, лист серія та номер 2125, видане 21.04.2011 видавник: Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 14211001795, виданий 25.05.2011, видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, технічний паспорт, серія та номер: 0144, виданий 24.01.2017, видавник фізично особа-підприємець [PERSON] . Разом із цим, відповідно до інформації Державної архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 10.07.2019, №104-1.15/559 наданої на запит місцевої прокуратури, реєстрація Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 14211001795 від 25.05.2011 по об`єкту «Будівництво кафе-бару з магазином по [ADDRESS] » Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у Дніпропетровській області та Департаментом не здійснювалась. Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. У судовому засіданні прокурор Єрзаулов С.С. змінені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник позивача - Кам`янської міської ради Змітріченко Ю.П. в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачів - Переверзев І.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідачів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державний реєстратор районної адміністрації Глущенко Р.А. в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі. Представник Управління державного архітектурного-будівельного контролю Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав . У судовому\~засіданні встановлено,\~що 12.07.2019\~до Єдиного\~реєстру досудових\~розслідувань Дніпродзержинською місцевою прокуратурою внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення № 42019041160000094 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом надання 14.08.2018 державному реєстратору Криничанської районної державної адміністрації [PERSON] завідомо підробленого документу, а саме: декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП 14211001795 від 25.05.2011 видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області. Внаслідок чого державним реєстратором прийнято протиправне рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт кафе-бар з магазином що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листів № 87-3143 вих-19 від 04.07.2019, № 87-3244 вих-19 від 10.07.2019, № 87-3647 вих-19 від 06.08.2019 Місцевою прокуратурою неодноразово повідомлено Кам`янську міську раду при виявлені порушення вимог законодавства та необхідність вжиття заходів до відновлення порушених інтересів міської ради. Відповідно до листів міської ради № 8 вих-09/406 від 10.07.2019 та № 8вих-21/421 від 15.07.2019, № 8 вих-09/478 від 09.08.2019 міська рада обмежилась наданням інформації на зазначені листи прокуратури щодо відсутності інформації про звернення до суду з позовом про скасування рішення стосовно державної реєстрації кафе бару з магазином, розташованого за адресою [ADDRESS] без вжиття заходів поновлення прав міської ради щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під спірним нерухомим майном та щодо надходження до місцевого бюджету коштів пайової участі. Таким чином, будучи обізнаною про наявність порушень інтересів міської ради, в тому числі з листів місцевої прокуратури та маючи відповідні повноваження, в тому числі визначені ст. 122 Земельного кодексу України, міською радою, не вжито належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо поновлення прав міської ради. Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного королівства» суд проголосив, що засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Крім цього, вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства беззаперечно становить «суспільний інтерес». Ураховуючи вищенаведене, у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави. Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. ст. 152-155 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ст. ст. 375, 376 ЦК України лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Так, будівництво об`єктів нерухомості являє собою взаємопов`язану діяльність різних суб`єктів права, які поєднані єдиною метою, спрямованою на безпосереднє забезпечення та створення об`єкта будівництва, яка включає різні аспекти і етапи будівництва. Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: ЗК України; ЦК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», Законом України «Про охорону культурної спадщини». Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 375 ЦК України виключно власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26-32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Як визначено ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.2 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 р. (в редакції станом на 13.04.2011) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Водночас встановлено, що спірний об`єкт самочинного будівництва, збудовано на земельній ділянці, комунальної власності, що не була відведена для цієї мети, його не прийнято до експлуатації, а тому він є нествореним в розумінні ст. 331 ЦК України, що виключає можливість реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах від 29.03.2018 у справі №909/935/15, від 19.03.2018 у справі №2-4435/2008. Згідно з ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва. Також відповідно до наданої інформації Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно від 15.07.2019 за № 8 вих-21/421 земельна ділянка будь-яким особам під будівництво не виділялась. При цьому, як вбачається з листа міської ради від 09.08.2019 № 8 вих-09/478 рішенням міської ради від 26.02.2010 № 902-48/V [PERSON] надавалась у користування земельна ділянка площею 0,0100 га кадастровий номер 1210400000:02:017:0049 за адресою: [ADDRESS] , для розміщення торгового павільйону з літнім майданчиком та укладено договір оренди земельної ділянки від 06.04.2010 № 11219 строком до 26.02.2020. Тобто, земельну ділянку надано по фактичному розміщенню торгівельного павільйону, а не для будівництва кафе-бару з магазином. Проте, як вбачається з листа міської ради від 09.08.2019 №8 вих-09/477 [PERSON] на орендованій земельній ділянці, наданій у користування по фактичному розміщенні торгівельного павільйону здійснено самовільне будівництво кафе-бару з магазином, що прямо суперечить нормам чинного законодавства та умовам укладеного договору. Аналогічного правового висновку про істотне порушення орендарем вимог чинного законодавства та умов договору оренди щодо здійснення забудови орендованої земельної ділянки без відповідної згоди орендодавця дійшов Верховний Суд України у постанові від 22.06.2016 у справі №3-462гс16. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Права та обов`язки орендаря визначено ст. 25 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою орендар має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Проте, [PERSON] усупереч вимогам чинного законодавства фактично здійснено зміну цільового призначення земельної ділянки та самочинно побудовано кафе-бар з магазином, за відсутності відповідного проекту, письмової згоди міської ради на будівництво, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію, без сплати коштів пайової участі 14.08.2018, на підставі завідомо підробленої декларації ДП 14211001795, виданий 25.05.2011 про готовність об`єкту до експлуатації, державним реєстратором Криничанської районної державної адміністрації Глущенко Р.А., зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна кафе-бар з магазином за адресою [ADDRESS] за [PERSON] . 31.08.2018 та 03.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договори купівлі-продажу кафе-бару з магазином за адресою: [ADDRESS] . В подальшому рішенням Кам`янської міської ради від 25.04.2019 № 1393-32/VI, на підставі заяви [PERSON] , право власності якої до цього часу на самочинно побудований кафе-бар з магазином не скасовано, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0100 га для розміщення кафе бару з магазином. Таким чином, у зв`язку із протиправними діями відповідачів, усупереч вимог чинного законодавства, фактично узаконено право приватної власності на самочинно збудований кафе-бар з магазином за відсутності документів, що підтверджують права власності чи належного користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, за відсутності письмової згоди міської ради на будівництво, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію, без сплати коштів пайової участі. Так, для проведення державної реєстрації [PERSON] державному реєстратору було надано лист серія та номер 1007-03/905, виданий 06.08.2018, видавник: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, лист серія та номер 2125, видане 21.04.2011 видавник: Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 14211001795, виданий 25.05.2011, видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, технічний паспорт, серія та номер: 0144, виданий 24.01.2017, видавник фізично особа-підприємець [PERSON] . Разом із цим, відповідно до інформації Державної архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 10.07.2019, №104-1.15/559 наданої на запит місцевої прокуратури, реєстрація Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 14211001795 від 25.05.2011 по об`єкту «Будівництво кафе-бару з магазином по [ADDRESS] » Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у Дніпропетровській області та Департаментом не здійснювалась. Також вивченням матеріалів на підставі яких державним реєстратором вчинено реєстрацію права власності які наявні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено що державним реєстратором направлено листа в адресу Департаменту Державної архітектурно будівельної-інспекції у Дніпропетровській області щодо надання інформації щодо підтвердження наявності факту реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації щодо нерухомого майна розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до відповіді директор департаменту повідомив листом від 06.08.2018 за № 1007.03/905 про те, що [PERSON] отримала в Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Дніпропетровській області зареєстровані дозвіл на початок виконання будівельних робіт № 285/01-10 від 14.09.2010 та декларацію за номером ДП 14211001795 від 25.05.2011 на нерухомого майна розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації Державної архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 10.07.2019, №104-1.15/559 відповідно до вихідної кореспонденції департаменту лист від 06.08.2018 за № 1007.03/905 не видавався. Також вивченням технічного паспорту вказаного об`єкту наданого державному реєстратору для здійснення державної реєстрації встановлено збільшення площі вказаного об`єкту в технічному паспорті відповідно то схематичного плану земельної ділянки та додатку площа складає 99 кв.м. яка складається з ганку 10 кв.м. та кафе-бару з магазином 89 кв.м. Крім того, рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 26.08.2009 №425 затверджено положення про порядок надання адрес земельним ділянкам та об`єктам нерухомого майна у м. Дніпродзержинськ (Кам`янське) Відповідно до вказаного положення, яке діяло з 26.08.2009 по 23.06.2017 а саме п.2.6 положення Кожному об`єкту нерухомого майна, незалежно від форми його власності розташованому на території м. Дніпродзержинська, надається окрема адреса яка заноситься до адресного кадастру міста. Відповідно до п. 2,9 положення надання адрес здійснюється за заявами юридичних та фізичних осіб або осіб уповноважених ними для виконання певних дій за наявності доручення, посвідченого згідно з вимогами чинного законодавства. Відповідно до п. 2.12 первинне надання адрес об`єктам нерухомого майна здійснюється відповідним листом управління головного архітектора міста міської ради до ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» (у разі якщо адреса надається для забезпечення умов проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна) та/або до управління Держкомзему м. Дніпродзержинськ (у разі надання адреси земельній ділянці). Відповідно до п.2.22 проекти рішень виконавчого комітету міської ради щодо надання адрес об`єктам нерухомого майна готуються управлінням головного архітектора міста міської ради. Відповідно до інформації, наданою Управлінням містобудування та Архітектури Кам`янської міської ради № 144 від 30.05.2019 стосовно присвоєння поштової адреси спірному об`єкту, підготовка відповідних рішень виконавчого комітету міської ради щодо надання адреси об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] та надання поштової адреси, Управлінням не здійснювалась. Відповідно до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту кафе-бар з магазином за адресою: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] державному реєстратору [PERSON] також був наданий лист ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 2125 від 01.04.11, адресований [PERSON] про те, що адреса об`єкту нерухомого майна, а саме кафе-бару з магазином по [ADDRESS] в технічному паспорті присвоєна (за змістом - вказана) відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № 285/01-10 від 14.09.2010 року. Тобто, у технічному паспорті на об`єкт спеціалістом ОКП «Дніпродзержинське БТІ» самостійно зазначено адресу, з посиланням на наданий де заявником [PERSON] дозвіл на виконання будівельних робіт. Разом з тим, згідно відповіді ОКП «Дніпродзержинське БТІ» за № 861 від 10.07.2019 на запит місцевої прокуратури, повідомило про те, що на об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] інвентаризаційні справи не заводились, оскільки не було замовлення на проведення технічної інвентаризації. Також відповідно до відповіді Департаменту економічного розвитку Кам`янської міської ради від 08.07.2019 за № 06-03/312 до Департаменту з метою укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста за об`єктом кафе-бару з магазином по [ADDRESS] [PERSON] чи будь-який інший замовник не звертались. Так, право міської ради на отримання до міського бюджету коштів пайової участі від забудовників передбачено ст. 40 Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011, ст.ст. 64, 67 Бюджетного кодексу України. Через неотримання цих коштів значно недофінансуються проекти та програми створення і розвитку інженерно-транспортної, соціальної інфраструктури, що зумовлює погіршення рівня життя мешканців територіальної громади. Крім того, такий стан речей призводить до необхідності виділення з державного бюджету місцевому бюджету субвенцій на розвиток інфраструктури громади. Згідно зі ст. 40 Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 закріплено обов`язок замовників будівництва у добровільному порядку брати участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Таким чином, у зв`язку із фактичним узаконенням права приватної власності на самочинно збудований кафе-бар\~з магазином замовники самочинно збудованого нерухомого майна фактично ухилились від прийняття його в експлуатацію, і як наслідок від обов`язку сплати до бюджету коштів пайової участі, що відповідно до вимог ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності", складає 10 % від кошторисної вартості будівництва. Також відповідно до наданої інформації Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно від 15.07.2019 за № 8 вих-21/421 земельна ділянка будь-яким особам під будівництво не виділялась. Незважаючи на встановлені прокурором обставини, які існували на час проведення реєстраційних дій і наявність яких унеможливлювала проведення реєстраційних дій, 16.08.2018 державним реєстратором Криничанської районної державної адміністрації Глущенко Р.А., з відкриттям розділу, здійснила державну реєстрацію речових прав ( номер запису про право власності 27521946 від 14.08.2018) за [PERSON] на кафе-бар з магазином загальною площею 83 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1623717512104), номер запису про право власності 27521946 від 14.08.2018. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (з наступними змінами та доповненнями). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Положеннями ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р. Згідно з п. п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Частиною 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів. Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком. Згідно з п. 14 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на 14.08.2018 - дату прийняття рішення про державну реєстрацію права власності) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.); 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки); Таким чином, пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, реєстрація якого здійснюється вперше. При цьому, з огляду на закріплені у ст. ст. 9, 10, 18 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" положення, порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень. Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Таким чином, державний реєстратор Глущенко Р.А. приймаючи рішення від 14.08.2019 індексний номер 42576109 про державну реєстрацію самочинно побудованого кафе-бару з магазином грубо порушила вимоги ст. ст. 9,10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», п. п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не запитала від Державної архітектурно будівельної інспекції у Дніпропетровській області інформацію щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 14211001795 від 25.05.2011 та не використала відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є обов`язковим під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року. Вказані протиправні дії державного реєстратора Глущенко Р.А. призвели до фактичного узаконення права приватної власності на самочинно збудований кафе-бар з магазином за відсутності документів, що підтверджують права власності чи належного користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, за відсутності письмової згоди міської ради на будівництво, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію, без сплати коштів пайової участі. З огляду на викладене, рішення державного реєстратора Криничанської районної державної адміністрації Глущенко Р.А. (індексний номер 42576109 від 16.08.2018) є протиправним, прийняте з грубим порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та підлягає скасуванню. Зазначене незаконне рішення державного реєстратор порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, дотримання вимог містобудівного законодавства під час здійснення забудови земель населених пунктів. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Разом з тим, місцевою прокуратурою встановлено, що у подальшому, 31.08.2018 за договором дарування № 1611 ННК 714628, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М., подаровано [PERSON] частки кафе-бар з магазином, що розташований за адресою [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42789238 від 31.08.2018). Іншу частину кафе-бар з магазином 03.09.2018 [PERSON] подаровано тому ж [PERSON] за договором дарування № 1620 ННК 714631, посвідченого тим же приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42811114 від 03.09.2018). Вказані договори дарування укладено з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим він підлягають визнанню недійсними з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадах. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимогами статті 216 ЦК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, положення статті 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі спростування презумпції правомірності договору (в даному випадку, у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, не можуть здійснюватися та породжувати будь-які правові наслідки. Таким чином, прийняття рішення державним реєстратором департаменту комунальної власності та земельних відносин Кам`янської міської ради на підставі документів, які не видавались відповідними органами, тобто безпідставно, усуває презумпцію правомірності укладеного в подальшому договору купівлі-продажу щодо цієї нерухомості. З огляду на вказане, укладені договори дарування між [PERSON] та [PERSON] не може породжувати будь-яких правових наслідків, а відтак його необхідно визнати недійсним. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 377 Цивільного Кодексу України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Частиною 6 статті 120 Земельного Кодексу України передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Відповідно до положень статей 181, 182 ЦК України, статті 5 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельні ділянки, житлові будинки, будівлі, споруди є нерухомим майном, щодо яких проводиться державна реєстрація прав. При цьому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення прав на земельну ділянку перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Таким чином, враховуючи, що відповідно до вимог Земельного та Цивільного кодексів України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є розмір та кадастровий номер земельної ділянки, відсутність у договорі купівлі-продажу вказаної істотної умови також є підставою для визнання спірного договору недійсним. У зв`язку з тим, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] не відводилась [PERSON] та [PERSON] для будівництва та розташування об`єкта нерухомого майна, а тому зазначені договори купівлі-продажу укладені з порушенням вимог законодавства, за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved