Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факт, що [PERSON] є сином [PERSON] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Відповідно до заповіту, складеного 13.03.2007 [PERSON] , він та його брат [PERSON] є спадкоємцями майна померлої. Таким чином, 02.03.2023 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із чим нотаріусом заведено спадкову справу №70341614 (№36/2023) від 02.03.2023. Однак отримав відповідь про те, що в свідоцтві про його народження прізвище матері зазначено « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про її смерть таке зазначено « [PERSON] », що унеможливлює встановлення факту родинних відносин між сином та матір`ю. Встановлення факту родинних відносин необхідне для підтвердження родинного зв`язку між ним та матір`ю з метою оформлення спадщини, у зв`язку із чим, змушений звернутися до суду, аби довести вищевказаний факт. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 11.04.2023 вищевказану заяву залишено без руху, надано заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині такої. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.05.2023 прийнято вищевказану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в окремому провадженні. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, що в такій викладені. Додав, що через помилку у написанні його прізвища « [PERSON] » та прізвища матері « [PERSON] » нотаріус відмовила йому у прийнятті заяви для отримання спадщини, оскільки вказане унеможливило підтвердити факт родинних відносин між ними. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне йому для можливості отримання спадщини за заповітом після смерті матері. Заінтересована особа [PERSON] , допитаний в судовому засіданні як свідок, надав пояснення про те, що він є рідним братом заявника, їх матір`ю є [PERSON] . Так, його прізвище є « [PERSON] », а брата « [PERSON] », проте у зв`язку із чим виникла така розбіжність в написанні йому невідомо. На його думку, вказана відмінність в прізвищах може бути пов`язана з неправильним перекладом працівниками відповідного державного органу з російської на українську мову даних при виготовленні документів. Пояснив, що після смерті матері, він та його брат є спадкоємцями її майна за заповітом. Йому відомо, що [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак наявність розбіжностей в документах в написанні прізвища брата та померлої матері [PERSON] , спричинило заявнику перешкоди в отриманні спадщини, оскільки нотаріус відмовила останньому у зв`язку із неможливістю встановити факт родинних відносин. Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримав, просив таку задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Встановлено, що [PERSON] 13 березня 2007 року склала заповіт відповідно до якого майно заповіла двом синам: [PERSON] , 1953 р.н., та [PERSON] , 1959 р.н. Отже, встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки у вигляді можливості оформити спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Згідно з положеннями ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Судом встановлено наступне. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Суходіл, Перемишлянського району, Львівської області (а. с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.1932, [PERSON] народилася [INFO] в с. Суходіл, Львівської області (а. с. 15). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , 1925 р.н., та [PERSON] , 1931 р.н., 28 січня 1952 року уклали шлюб, зареєстрували такий в с. Суходіл, Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1. Після державної реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 14). [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Суходіл, Перемишлянського району, Львівської області, 17 травня 2003 року отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Перемишлянським РВ УМВС України у Львівській області (а. с. 33-34). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.1983 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Суходіл, Перемишлянського району, Львівської області, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15). Згідно з копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що таке 27.02.2006 видано Перемишлянським управлінням праці та соцзахисту населення на ім`я « [PERSON] » (а. с. 19). З копії державного акту на право приватної власності на землю від 15.01.2002 встановлено, що [PERSON] , яка мешкає в с. Суходіл, Перемишлянського району, на підставі рішення XVI сесії ІІ скликання Суходільської сільської ради народних депутатів від 12.12.2001 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,6004 гектарів в межах згідно з планом (а. с. 10). Відповідно до копії заповіту, складеного 13.03.2007 в с. Суходіл, Перемишлянського району, Львівської області, посвідченого секретарем Суходільської сільської ради Демчишин Г.М., зареєстрованого в реєстрі за №5, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на випадок її смерті належне їй майно заповідає двом синам: [PERSON] , 1953 р.н., та [PERSON] , 1959 р.н. (а. с. 11). [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Суходіл, Перемишлянського району, Львівської області, померла [INFO] в м. Львів, про що складено відповідний актовий запис №5341, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а. с. 9). Як вбачається з копії довідки старости сіл Суходіл, Вільховець, Лопушна Виконавчого комітету Бібрської міської ради від 26.04.2023, [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована в с. Суходіл Львівського району Львівської області до дня смерті, а саме [INFO] , з нею проживав син [PERSON] , 1953 р.н. без реєстрації за місцем проживання (а. с. 36). Отже, з досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В ході судового розгляду факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , знайшов своє підтвердження. Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вимога його є законною, обґрунтованою та доказово підтвердженою письмовими доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved