Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 2,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки 5122385900:01:002:0311), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №087249, виданого Головою Кілійської районної державної адміністрації 23.06.2004 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В позові посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на вказану земельну ділянку площею 2,3700 гектарів, яка належить померлому на праві приватної власності. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно позивачу [PERSON] .. Зазначає, що після смерті [PERSON] належне йому майно за заповітом позивач фактично успадкував, оскільки проживав разом з спадкодавцем з листопада 2016 року до дня його смерті за однією адресою, тому що [PERSON] потребував стороннього догляду і він (позивач) доглядав його за місцем його мешкання. Враховуючи те, що позивач не може реалізувати свої законні права на спадкове майно та у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи в нього відсутні, він не має іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, а ніж звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2017 та випискою з по господарської книги № 556 від 30.03.2023. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка розміром 2,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №087249, виданого Головою Кілійської районної державної адміністрації 23.06.2004. Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю втрачений за життя спадкодавця. За результатом обстеження згідно акту про встановлення фактів від 12.04.2023 наданого депутатом Кілійської міської ради Фоменко В.С. встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , та позивач [PERSON] на час відкриття\~спадщини проживали\~за адресою:\~в [ADDRESS] . Позивач доглядав за померлим. Листом державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори від 11.05.2023 №378/01-16 зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особа, визначені в заповіті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж\~Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання\~на момент\~смерті з\~спадкодавцемє необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя набув право власності на земельну ділянку площею 2,3700 гектарів, розташованої на території Шевченківської сільської\~ради Кілійського\~району Одеської\~області, за життя склав заповіт, яким заповів все належне майно позивачу [PERSON] .. Крім того в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач фактично проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, доглядав спадкодавця, а відтак позивач спадщину прийняв. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved