Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Тришак Олег Григорович звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради, про надання згоди на зміну реєстрації місця проживання дитини без згоди батька, посилаючись на те, що позивач та неповнолітня [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані в квартирі по [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач повторно вийшла заміж та уклала шлюб з [PERSON] . У 2020 році чоловік позивачки набув у власність квартиру. Враховуючи наявність у власності подружжя квартири, виникла потреба у знятті дочки з реєстрації місця проживання та реєстрації її місця проживання за новою адресою: [ADDRESS] . При зверненні позивачем до Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, їй було відмовлено у проведенні таких реєстраційних дій, оскільки відсутня згода батька дитини на зняття дитини з місця реєстрації та реєстрації за новою адресою. Отримання згоди від батька дитини є неможливим, оскільки шлюб між сторонами розірвано в 2014 році, лист, направлений відповідачу з проханням спільного звернення до органу реєстрації чи надання нотаріально посвідченої письмової згоди на реєстрацію зміни місця проживання спільної дочки [PERSON] - повернувся без вручення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Місцезнаходження [PERSON] позивачу невідомо. Існування перешкоди у проведенні реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною реєстрації місця проживання дочки [PERSON] , порушують права позивачки та дочки щодо вільного вибору місця проживання, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Окрім того просить стягнути з відповідача судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6073грн 60 коп. Відзив на адресу суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Підволочиського районного суду від 13 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Підволочиського районного суду від 08 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Тришак О. Г. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. 08 травня 2023р. на адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] адвоката Янковича І. Є., у відповідності до якої, справу просить розглядати без його участі та участі відповідача, позовні вимоги в частині надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини - [PERSON] визнає в повному обсязі. Щодо вимог в частині відшкодування витрат на правничу допомогу просить відмовити. Оскільки не було проведено досудове врегулювання спору. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради надіслав на адресу суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності зняття дитини з реєстрації з місця проживання. Надали пояснення, згідно якого повністю підтримують висновок органу опіки і піклування, який прийнятий з урахуванням найкращих інтересів дитини, просить справу розглянути у їх відсутності, за наявними матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції 09 серпня 2009 року розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новосілківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 10 січня 2012 року - [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . 29 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №486 , зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №36638/28-03 від 06 травня 2019р., за відомостями Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №228401953 [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,5кв.м., житловою площею 27,7кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2020р. Позивач звернулася до Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з заявою на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , проте, згідно отриманої відповіді №2206/28-03 від 30.11.2022р. їй відмовлено у реєстрації дочки у зв`язку з тим, що відсутня згода батька [PERSON] на реєстрацію місця проживання дитини. [PERSON] звернулась до [PERSON] з листом, направленим за адресою: с. Новосілка Тернопільської області, з проханням зв`язатись з нею для узгодження дати часу для спільного відвідування відділу реєстрації проживання особи з метою надання згоди на зміну місця реєстрації доньки, у зв`язку з зміною місця проживання. Однак конверт повернувся без вручення поштового відправлення [PERSON] , у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради затверджено висновок органу опіки і піклування щодо доцільності зняття з реєстрації місця проживання дитини [PERSON] . Згідно висновку органу опіки і піклування щодо доцільності зняття з реєстрації місця проживання дитини [PERSON] встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] від спільного шлюбу народилась донька [PERSON] . Згідно матеріалів справи з`ясовано, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] повідомила комісію про те, що бажає змінити місце реєстрації доньки, у зв`язку з зміною місця проживання, проте через перебування батька дитини за межами території України згоди на зміну реєстрації не надає. [PERSON] навчається у 5-В класі. Згідно обстеження умов проживання [PERSON] проживає з сім`єю, для дитини відведена окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, шкільне приладдя, взуття та одяг відповідного віку. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене орган опіки і піклування вважає за доцільне зняття з реєстрації місця проживання дитини [PERSON] [INFO] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Відповідно до п. 3 ст. 87 Постанови Кабінету Міністрів від 07.02.2022р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли: особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. За приписами частини третьої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 7 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України» декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів від 07.02.2022р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Відповідно до п. 33 Постанови Кабінету Міністрів від 07.02.2022р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Судом встановлено, що спору між сторонами щодо місця проживання дитини немає, дитина фактично проживає разом із матір`ю [PERSON] у квартирі її чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В той же час, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дитини [PERSON] , оскільки відповідач [PERSON] як батько дитини, перебуває за межами території України, тому отримати згоду на реєстрацію малолітньої дочки від батька є неможливим. Враховуючи викладене, оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дочки [PERSON] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За вказаних обставин з відповідача по справі слід стягнути сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн., та беручи до уваги складність справи, обсягом виконаної роботи адвокатом, часом витраченим на надані послуги, суд приходить до переконання про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2000,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Outcome: approved