Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням. Вказав, що він є сином відповідача [PERSON] . Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.10.2018 з відповідача стягнуто аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття. Однак відповідач не сплачував аліменти належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 31651 гривня 98 копійок. На сьогоднішній день він є повнолітнім і продовжує навчання на контрактній формі навчання у Вінницькому навчально-науковому інституті економіки Західноукраїнського національного університету (4 рівень акредитації) за спеціальністю «Облік і оподаткування» (денна форма навчання). Згідно договору №379745 вартість навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, становить - 67160 гривень, стипендію він не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від надання йому матеріальної допомоги. Позивач зазначив, що відповідач є працездатним, не хворіє, на теперішній час є військовослужбовцем, матеріально достатньо забезпечений і має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути із [PERSON] на його користь аліменти на його утримання, як дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення ним навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання, судові витрати покласти на відповідача та стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Снітко В.А., в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Снітко В.А., надав суду заяву, вх.№3277 від 24.05.2023, в якій просив справу розглянути без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх повністю задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] . Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із копії паспорта громадянина України та копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11.07.2018 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.4, 5). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 26.04.2018 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із копії довідки Вінницького навчально-наукового інституту економіки Західноукраїнського національного університету №077 від 08.03.2023 та копії договору №379745 від 08.09.2020 встановлено, що [PERSON] є студентом 3 курсу, денної форми навчання на контрактній основі Вінницького навчально-наукового інституту економіки Західноукраїнського національного університету, період навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024. Оплата згідно договору №379745 становить 67160 гривень. Стипендії з бюджету не нараховуються і не виплачуються (а.с.7). Із копії роз`яснення головного державного виконавця №4469 від 21.03.2023 встановлено, що [PERSON] роз`яснено про те, що вона має право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , що полягає в ухиленні від сплати аліментів, станом на 21.03.2023 заборгованість зі сплати аліментів за період з 23.11.2018 по 28.02.2023 становить 31651,98 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.9). Із відповіді №49625 від 27.04.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.15). Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тому позивач скористався своїм законним правом, звернувшись з вказаним позовом до суду. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. Судом встановлено, що повнолітній син відповідача - [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання на контрактній формі навчання у Вінницькому навчально-науковому інституті економіки Західноукраїнського національного університету (4 рівень акредитації) за спеціальністю «Облік і оподаткування» (денна форма навчання), період навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням. У пункті 20 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суду не надано жодного доказу в підтвердження непрацездатності відповідача, наявності у нього інших утриманців, а тому, суд вважає, що відповідач працездатний та може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання і потребує утримання. Суд враховує майнове становище сторін, а саме - позивача, який є студентом, не працює та не має постійних заробітків, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості, які б свідчили про наявність інших утриманців, стан його здоров`я та його матеріальне становище. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір щомісячних витрат, необхідних для повноцінного харчування, придбання одягу та канцелярських товарів, необхідних для навчання та проживання дитини у іншій місцевості, проїзд до місця навчання, а тому має підстави визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, і до закінчення [PERSON] навчання та досягнення ним двадцяти трьох років. Право на утримання аліментів невід`ємно, пов`язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом 26.04.2023 за вхід.№2588, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 26.04.2023. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень на підставі: копії договору про надання правової допомоги №22 від 24.04.2023; копії квитанції 322 від 26.04.2023; копії детального опису наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 26.04.2023. Допомога полягала в: консультації Клієнта замовника щодо порядку та строків надання правової допомоги Адвокатом щодо звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів в зв`язку з навчанням (затрачений час - 1 година); з`ясуванні чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження (затрачений час - 30 хвилин); визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, Постанов Пленумів Верховного суду, іншої нормативно-правової бази (затрачений час 1 година); аналізі судової практики (затрачений час 1 година); зборі документів, здійсненні їх копіювання, підготування (письмове оформлення) позовної заяви до Ямпільського районного суду (затрачений час 1 година); складенні позовної заяви (затрачений час 2,5 години); вчиненні інших процесуальних дій, які стануть необхідні в ході розгляду справи. Всього витрати за надану адвокатом професійну правничу допомогу Загородному Р.І. згідно умов Договору про надання правової допомоги №22 від 24.04.2023 становить у фіксованому розмірі 3000 (три тисячі) гривень. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Відповідач вимогу про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу не заявив. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень, які підтверджені копією квитанції №22 від 26.04.2023, копією Договору №22 про надання правової допомоги від 24.04.2023 та копією детального опису наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 26.04.2023, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial