Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

До суду надійшла заява від представника заявника адвоката Малофєєва А.І., який діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є одноособовим опікуном над своїм сином [PERSON] , [INFO] , запис про батька якого в Книзі реєстрації про народження та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за вказівкою матері [PERSON] , та з її слів відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, заінтересовані особи: Мелітопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Відомості про батька в актовому запису про народження були внесені з слів заявниці, відповідно до ст. 135 СК України, та в свідоцтві про народження сина в графі «Батько» зазначено прізвище « [PERSON] », тобто за її прізвищем, а ім`я по батькові « [PERSON] » записані за вказівкою заявниці, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00015547333 від 03 липня 2015 року. Заявниця одноособово виконує свої батьківські обов`язки, всі питання щодо виховання дитини, який постійно проживає з нею вирішуються нею самостійно. Таким чином, вона є єдиним опікуном свого малолітнього сина. 15 липня 2022 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , у РАЦС м. Тбілісі Агенція розвитку державної служби (Грузія), який фактично проживає в країні Ізраїль. У зв`язку зі з`єднанням сім`ї, що виникла внаслідок цього шлюбу, вона разом з сином переїхала за місцем проживання чоловіка, до країни Ізраїль. Після в`їзду на територію Держави Ізраїль разом з дитиною їй необхідно надати в Міністерство Внутрішніх Справ країни Ізраїль документи про те, що вона є єдиним опікуном свого сина. Для отримання сину постійного статусу громадянина Ізраїлю, недостатньо витягу з Державного реєстру актів цивільного стану та її письмового підтвердження факту запису даних про батька з її слів, оскільки Ізраїль та Україна входять до числа держав, які зв`язані Гаазькою конвенцією «Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадання дітей» від 20.10.1980 (Ізраїль приєднався до неї у 1991 році, Україна - 11.01.2006), тому, для настання правових наслідків у вигляді отримання громадянства, усиновлення та іншого, згідно з законодавством Ізраїлю необхідно рішення суду України про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що вона є матір`ю та єдиним законним представником своєї неповнолітньої дитини, та відомості про батька дитини були внесені за її вказівкою та з її слів і встановити батька неможливо. Встановлення даного факту, прямо впливає на права та безпосередню безпеку сина заявниці, так як на території України введено військовий стан та на території Запорізької області відбуваються бойові дії (за адресою реєстрації місця проживання заявниці та її сина), що несе загрозу життю, здоров`ю та безпеці її дитини та надає можливість виїхати до безпечної країни. Жодний інший документ для країни Ізраїль не замінює рішення суду, яке вимагається для прийняття її з дитиною до чоловіка, який є громадянином цієї країни та там проживає. Вирішити це питання позасудовим порядком неможливо. Ухвалою суду від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі. Представник заявника адвокат Малофєєв А.І., який діє в інтересах [PERSON] у судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просив суд розглянути справу за наявними матеріалами та задовольнити заяву.. Представник заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надано. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис 928 (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00015547333 від 03.07.2015 р., відомості про батька [PERSON] , записано на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. 15.07.2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] в РАГС гор.Тбілісі Агенція розвитку державної служби, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] (а.с.12, зворот). Заявниця разом із сином проживає у державі Ізраїль під її повною фактичною та юридичною опікою та піклуванням. Відповідно до законодавства України, дитиною вважається особа до досягнення нею повноліття, тобто до 18 років. Основоположним правилом є закріплене у статті 242 Цивільного кодексу України твердження, що законними представниками своїх малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх (до 18 років) дітей є батьки (усиновлювачі). Отже на законодавчому рівні встановлено, що [PERSON] є законним представником свого малолітнього сина - [PERSON] , а враховуючи, що відомості про батька дитини до актового запису про народження дитини , внесені на підставі заяви [PERSON] , відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК вона в розумінні ст. 242 ЦК України є єдиним законним представником свого малолітнього сина. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідно для отримання дитиною громадянства. Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved