Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що КБ "Приватбанк" уклав із відповідачем кредитний договір 20 квітня 2010 року, за яким відповідач отримав кредитний ліміт, який було збільшено згодом до 25000 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на прийняття Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, відповідно до яких кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може у будь-який момент змінити його, на що погоджується клієнт банку. Відповідно до вказаних Умов порядок нарахування та умови погашення кредиту, відсотків та відповідальність за порушення кредитного договору передбачена положеннями такого договору. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань, на підставі чого заборгував банку суми з повернення кредиту та відсотків на загальний розмір 32360,85 грн., з яких 26636,47 грн. борг з кредиту та 5724,38 грн. борг з відсотків. Враховуючи, що добровільно сплатити суму боргу відповідач не бажає, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 32360,85 грн. разом із судовими витратами на користь банку в сумі 2684 грн. Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Представник позивача, Кіріченко В. М., подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, [PERSON] , будучи повідомленим про наявність позову АТ «КБ «Приватбанк» до нього про стягнення боргу, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Факт укладення договору кредитування 20 квітня 2010 року між сторонами по справі підтверджується копією анкети-заяви позичальника від 20 квітня 2010 року про надання [PERSON] в КБ "Приватбанк" кредиту в вигляді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за використання грошових коштів у розмірі 30 % річних на залишок боргу за кредитом (40,8 % річних з 01.08.2020 р.), що передбачено Тарифами банку. При цьому своїм підписом відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку, що є разом із заявою позичальника договором кредитування, з якими зобов`язався ознайомлюватися. Згідно із п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що підписання кредитного договору позичальником підтверджує його згоду на визначення банком кредитного ліміту, який може бути в будь-який момент змінений банком. Видача позичальнику кредитної картки строком дії до лютого 2023 року підтверджується інформацією банку, так само як й факт встановлення, зокрема, 14 серпня 2020 року банком відповідачу кредитного ліміту в розмірі 25000 грн. За довідкою-розрахунком позивача вбачається, що у відповідача станом на 21 березня 2023 року мається заборгованості перед КБ "Приватбанк" за кредитним договором від 20 квітня 2010 року в загальному розмірі 32360,85 грн., з яких заборгованість з кредиту 26636,47 грн., заборгованість з відсотків 5724,38 грн., що також підтверджується випискою банку по картковому рахунку [PERSON] . Зміна назви юридичної особи позивача на Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" підтверджується випискою з державного реєстру юридичних осіб та статутом АТ "КБ "Приватбанк". За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови договору від 20 квітня 2010 року, суд дійшов висновку, що угода між сторонами про надання кредиту є чинною, тому повинна виконуватись згідно діючого законодавства та умов укладеного між сторонами договору. Таким чином факт наявності заборгованості у позичальника у встановленому судом розмірі з кредиту та відсотків було підтверджено в судовому засіданні умовами договору кредитування від 20 квітня 2010 року. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "КБ "Приватбанк", заявлені до відповідача, підлягають задоволенню шляхом стягнення на користь банку з позичальника боргу за кредитним договором від 20 квітня 2010 року в загальному розмірі 32360,85 грн. За ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача також підлягають стягненню витрати банку по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

Outcome: approved