Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу. В обґрунтування заяви зазначили, що 04.07.1987 між ними було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1160 від 04.07.1987, який складено російською мовою та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , де прізвище чоловіка російською мовою зазначено як « [PERSON] », а дружини « [PERSON] ». У подальшому подружжю паспорти громадян СРСР було замінено на паспорти громадян України. Так, 06.12.1995 [PERSON] отримав паспорт громадянина України, де було проставлено штамп про укладення шлюбу з [PERSON] , актовий запис № 1160 від 04.07.1987. 22 вересня 1998 року [PERSON] отримано паспорт громадянки України, в якому проставлено штамп про укладення шлюбу із « [PERSON] », що зазначено російською мовою. Таким чином при оформленні паспортів, прізвища заявників зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] » та такі розбіжності виникли у зв`язку з їх перекладом з російської на українську мови. Під час звернення до приватного нотаріуса з метою оформлення договору дарування було виявлено розбіжності у написанні прізвищ заявників у паспортах. Крім того, було виявлено, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] втрачено. Для отримання повторно свідоцтва про шлюб [PERSON] звернувся із заявою до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проте йому було повідомлено про неможливість виконання такої заяви у зв`язку з розбіжностями у прізвищах заявників. Указує, що допущені розбіжності у перекладі їхніх прізвищ позбавляють їх можливості отримати свідоцтво про шлюб повторно, тобто документ, який засвідчує державну реєстрацію шлюбу. Крім того, такі розбіжності в майбутньому ускладнять оформлення спадщини та отримання інших соціальних пільг. На підставі викладеного, заявники просять встановити факт реєстрації шлюбу між громадянином України [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 06 грудня 1995 року, РНОКПП: [NUMBER] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 22 вересня 1998 року, РНОКПП: [NUMBER] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження, призначено судове засідання. У судове засідання учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявників адвокат Шепетенко Л. О. подала до суду заяву про розгляд справи без участі заявників та їх представника. У поданій заяві просила заяву про встановлення факту задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Частиною третьою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону (ч. 4 ст. 49 ЦК України). Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» регулюються відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначаються засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. У частині першій статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Порядок внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян визначено ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, смерть, складених виконавчими органами сільських, селищних та міських рад на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом трьох робочих днів з дня надходження актового запису до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. ч. 1, 2 цього Закону). Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту заявники зазначили, що 04.07.1987 між ними було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1160 від 04.07.1987, який складено російською мовою та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , де прізвище чоловіка російською мовою зазначено як « [PERSON] », а дружини « [PERSON] ». У подальшому подружжю паспорти громадян СРСР було замінено на паспорти громадян України. 06.12.1995 [PERSON] отримав паспорт громадянина України, де було проставлено штамп про укладення шлюбу з [PERSON] , актовий запис № 1160 від 04.07.1987. [PERSON] 22 вересня 1998 року отримано паспорт громадянки України, в якому проставлено штамп про укладення шлюбу із « [PERSON] », що зазначено російською мовою. При оформленні паспортів, прізвища заявників зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] », а такі розбіжності виникли у зв`язку з їх перекладом з російської на українську мови. Під час звернення до приватного нотаріуса з метою оформлення договору дарування було виявлено розбіжності у написанні прізвищ заявників у паспортах. Крім того, було виявлено, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] втрачено. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, якщо в органах РАГСу не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту цивільного стану. Із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен із них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа. Отже, суди вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу за таких умов: - якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); - якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; - запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події. При цьому, судом встановлюється лише факт його реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не збереглися відповідні записи і органи РАЦС відмовили у їх поновленні, або вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації. Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту. Разом з тим, з листа Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.12.2022 № 2008/24.32-19, доданого заявниками до заяви слідує, що в архіві Приморського районного у м. Одесі відділі реєстрації актів цивільного стану зберігається актовий запис про реєстрацію шлюбу № 1160 від 04.07.1987, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на [PERSON] та [PERSON] , який складено російською мовою. Актовий запис внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян українською мовою відповідно до паспортного документа заявника. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023, в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України, витребувано у Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб № 1160 від 04 липня 1987 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] ). На виконання вищевказаної ухвали суду Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано до суду повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб №1160 від 04 липня 1987 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] ). При цьому, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Отже, факт реєстрації шлюбу між заявниками підтверджується відповідним записом, що зберігається в органах РАЦС, тобто первинним документом, що підтверджує факт проведення державної реєстрації шлюбу, а тому відсутні підстави для встановлення факту реєстрації шлюбу в судовому порядку. При цьому, посилання заявників на розбіжність у їхніх прізвищах та на втрату оригіналу свідоцтва про шлюб не є підставою для встановлення факту реєстрації шлюбі, оскільки за обставинами даної справи реєстрація шлюбу між заявниками підтверджена актовим записом, що зберігаєтьсяв органі РАЦС. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed