Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягуваних аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18 березня 2016 року і до їх повноліття. Однак, в даний час рівень життя змінився, їй не вистачає визначеної судом суми аліментів для належного виховання та утримання дітей. Крім того, на момент винесення судом рішення про стягнення аліментів вона була офіційно працевлаштована, однак 17 липня 2017 року була звільнена з роботи за угодою сторін. Також у неї змінилося сімейне становище, оскільки [INFO] вона народила дитину [PERSON] . У зв`язку з цим просить суд змінити спосіб стягуваних аліментів, встановивши їх розмір у 1/3 частці від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та її представник не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ними позовних вимог та прохання про розгляд справи у їх відсутності викладено у адресованному суду клопотанні, яке долучено до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач повторно в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2011 року та серії [NUMBER] від 21 серпня 2014 року. Позивач 07 червня 2017 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище із [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2017 року. Від вказаного шлюбу у позивачки народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що видно із свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 2017 року та серії [NUMBER] від 07 червня 2022 року. Встановлено, що діти проживають разом із позивачкою, що підтверджено нею у поданій позовній заяві та вбачається із довідки №316 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22 лютого 2023 року. \~ \~ \~ \~Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року з відповідача на користь позивача, стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18 березня 2016 року і до їх повноліття. \~ \~ \~ \~Той факт, що позивач втратила роботу та 17 липня 2017 року була звільнена за угодою сторін, а також, що остання є одержувачем допомоги при народженні дитини до трьох років, підтверджується копією її трудової книжки серії [NUMBER] від 10 грудня 2012 року та довідкою від 22 лютого 2023 року за вих.№165 виданою відділом соціального забезпечення управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації. \~ \~ \~ \~Із виписок з історій розвитку дітей, медичних карт хворих та виписних епікризів видно, що діти сторін періодично хворіють. \~ \~ \~ \~Із характеристик на дітей сторін від 22 та 23 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] є учнем 6-го класу Голгочанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та навчається у 2 класі музичної школи Підгаєцької міської ради по класу акордеона; [PERSON] є учнем 3-го класу Голгочанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та навчається у 2 класі музичної школи Підгаєцької міської ради по класу труби. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх із способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Судом встановлено, що на даний час у позивача витрати по належному утриманню та вихованню дітей збільшилися в порівнянні з тим розміром аліментів, який був раніше встановлений. Суд також бере до уваги і те, що у період з 2016 по 2023 роки зріс рівень споживчих цін та життя в Україні, оскільки ця обставина є загальновідомою, то не потребує доказування за правилами ч.3 ст. 82 ЦПК України. Частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 8 Закону України\~Про охорону дитинства\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на\~утримання їх дітей згідно рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року у справі №605/155/16-ц, встановивши розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) батька, а саме 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved