Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" заборгованість за кредитним договором № 3/3217441 від 17.08.2018 в розмірі 90729 грн 01 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.08.2018 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3217441, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 81065 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,00% річних, комісії в розмірі 2,30 % в місяць від суми кредиту, на строк до 16.08.2023. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань за договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, у зв`язку з чим станом на 16.02.2023 за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 90729 грн 01 коп. Правонаступником АТ «Креді Агріколь банк» у договірних відносинах з відповідачем [PERSON] є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення права вимоги № ІІ-2020 від 22.12.2020, у зв`язку з чим позивач має право вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. 21.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача у поданому клопотанні зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи, у разі виникнення обставин, які передбачають можливість ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 17.08.2018 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 3/3217441, відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в сумі 81065 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,00% річних, комісії в розмірі 2,30% в місяць від суми кредиту (а. с. 5 - 12). Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язувалась здійснювати повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно рівними платежами в сумі 3627 грн 05 коп. з кінцевим строком повернення до 15.08.2023. Кредитний договір укладений між сторонами у письмовій формі та особисто підписаний сторонами, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання. Згідно з розрахунком, заборгованість [PERSON] перед банком за договором станом на 16.02.2023 становить 90729 грн 01 коп. Вказана заборгованість складається з наступного: рахунок строкової заборгованості - 48283 грн 62 коп.; рахунок простроченої заборгованості - 13663 грн 13 коп.; рахунок нарахованих відсотків - 147 грн 25 коп.; рахунок прострочених відсотків - 6261 грн 01 коп.; рахунок комісії - 1864 грн 50 коп.; рахунок простроченої комісії - 20509 грн 50 коп. 22.12.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № ІІ-2020, згідно умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув право вимоги за кредитним договором № 3/3217441 від 17.08.2018, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76 - 79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" заборгованість за кредитним договором № 3/3217441 від 17.08.2018 в сумі 90729 грн 01 коп. Згідно статті 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved