Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] в особі адвоката Розум Олександра Вікторовича звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому, з урахуванням уточненої заяви просив суд: Визнати [PERSON] , [INFO] ,громадянин України, - батьком дитини [PERSON] , [INFO] ,народженого [PERSON] та зобов`язати Бориспільський ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за № 560 від 30.09.2022 року Бориспільським ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] .Змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] ». В обґрунтування позову зазначив, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/3356/22 задоволено заяву [PERSON] (після шлюбу [INFO] ) та встановлено факт народження дитини - [PERSON] , чоловічої статі, народженої [INFO] у м. Херсон, Україна, у [PERSON] , [INFO] .Присвоєно дитині прізвище [PERSON] , власне ім`я [INFO] , по батькові [PERSON] ,внесено до актового запису про народження відомості про матір [PERSON] , [INFO] , громадянство - Україна, місце проживання [ADDRESS] . Відомості про батька внесено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - [PERSON] , громадянин України. Так, у заяві відповідачка вказувала, що проживає однією сім`єю з позивачем, проте не була з ним одружена, а тому просила суд винести рішення, в якому зазначити батька дитини відповідно до ст. 135 СК України. Проте, у заяві [PERSON] серед додатків долучила паспорт позивача, що в свою чергу підтверджує що батьком дитини є саме він. Позивач також зазначає, що ім`я та по батькові батька дитини співпадають з його анкетними даними. Коли з`явилась можливість виїхати з окупованої території, позивач разом з [PERSON] уклали шлюб у Запорізькому органі РАЦСУ. Оскільки було необхідно змінювати паспорт, відразу у органі РАЦСу сторони не змогли подати спільні заяви про визначення батька на спільну дитину. На теперішній час позивач проходить військову службу та не має можливості приїхати до органу РАЦСу задля подачі спільної заяви. Проте, він визнає спільну дитину своєю дитиною. Із [PERSON] позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з 2021року. Проте через військову агресію, коли [PERSON] була при надії, шлюб укласти не змогли. Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року у вказаній справі було відкрито провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, пояснення на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь- якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2022 року у справі 331/3356/22, яке міститься в ЄДРСР , встановлено факт народження дитини - [PERSON] , чоловічої статі, народженої [INFO] у м. Херсон, Україна, у [PERSON] , [INFO] . Присвоєно дитині прізвище [PERSON] , власне ім`я [INFO] , по батькові [PERSON] , внесено до актового запису про народження відомості про матір - [PERSON] , [INFO] , громадянство - Україна, місце проживання [ADDRESS] . Відомості про батька внесено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - [PERSON] , громадянин України. На підставі зазначеного рішення суду було видане 30 вересня 2022 року свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), та складено актовий запис № 560. Матеріалами справи також підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] 24 січня 2023 року уклали шлюб, який зареєстрований Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 14. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Згідно положень ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Частиною 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В частині 5 ст. 128 СК України зазначено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд, з урахуванням інтересів дитини, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідач визнав пред`явлений позов і визнання ним позову не суперечить закону, враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved