Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що 07.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2109706580249 «Стандартний». Згідно із п.1.1 договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3300,00 грн. Позивач зазначає, що договір укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого товариство відступила на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі за договором, що укладений між товариством та позичальником, а також ТОВ «Вердикт Капітал» одержало право (замість товариства) вимагати від боржника виконання всіх грошових зобов`язань за договором, право вимоги за яким передано. Незважаючи на взяті на себе за договором зобов`язання, [PERSON] належним чином не виконує умови договору, у зв`язку із чим станом на день звернення з позовом до суду заборгованість по кредиту становить 34433,52 грн., з яких 3300,00 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 23034,00 грн. заборгованість за відсотками, 8099,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути дану суму з відповідача, а також судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп., та 9000 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача надала аналогічні пояснення та повністю підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача надав відзив на позов, а також в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач дійсно уклала електронний договір про надання фінансових послуг із ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та отримала грошові кошти в сумі 3300 грн. Відповідно до договору про надання фінансових послуг та додатку № 1 до вказаного договору строк кредитування становить 16 днів. У додатку № 1 до договору визначено, що відповідач повинна сплатити за користування кредитними коштами відсотки в розмірі 1056 грн. Тому, вважає, що позивач неправомірно нарахував відсотки за користування кредитним коштами після закінчення строку кредитування. Крім того, включення до договору про надання фінансових послуг можливості нарахування відсотків у завищеному розмірі суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно розрахунку позивача тіло неповернутого кредиту становить 3300 грн., а відсотки -23034,00 грн., 8099,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що є не співмірним із сумою отриманого кредиту. Тому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Процесуальні дії у справі. Суддею Любашівського районного суду Одеської області Вужиловським О.В. ухвалою від 13 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем був укладений договір про надання фінансових послуг №2109706580249 «Стандартний», за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (а.с. 10-15). Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» від 16 грудня 2022 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов`язання та перерахувала відповідачу кошти в сумі 3300 грн. (а.с. 16). Відповідно до розрахунку позивача, станом на 18 січня 2023 року у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 34433,52\~грн.,\~з яких\~3300,00\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом\~(за\~тілом кредиту),\~23034,00\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками,\~8099,52\~грн.\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками (а.с. 17-21). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Судом встановлено, що договір позики Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» був укладений сторонами в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що визнається сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12 (а.с. 22-35), за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60168947 грн., а фактор зобов`язується прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. З додатку №3 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року (а.с.31-35) вбачається, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача по договору про надання фінансових послуг №2109461921963 «Стандартний». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] по договору про надання фінансових послуг №2109706580249 «Стандартний». Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття «строк дії договору» і «строк (термін) виконання зобов`язання». Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання зазначеного зобов`язання. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку розміру відсотків за період з 07.04.2021 року по 30.11.2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 3300 грн., становить 26334 грн. 00 коп., а за період з 01.012.2021 року по 01.01.2022 року 8099 грн. 52 коп. (а.с. 17-21). Проте суд звертає увагу, що договір між сторонами було укладено на строк 16 днів, що передбачено самим договором про надавання фінансових послуг від 07.04.2021 року № 2109706580249 (а.с. 10-14). Як встановлено Додатком № 1 до кредитного договору, Заяві-Анкеті: "орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів та визначено відсотки за вказаний період за користування кредитними коштами 1056 грн. 00 коп. Зазначений строк кредитування та сума відсотків була погоджена сторонами при укладанні договору (а.с. 15) Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Як вбачається з розрахунку заборгованості за відсотками, такі нараховані поза строком дії договору позики, в той же час, встановлено, що розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору позики становить\~1056\~грн. 00 коп. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач не виконала зобов`язання належним чином, а саме не повернула кредитні кошти в сумі 3300 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 348 грн. 92 коп. (2684 грн. х 13%) судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1170 грн. (9000 грн. х 13 %) витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного ,

Outcome: partial