Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

До Коломацького районного суду Харківської області на підставі ухвали, постановленої 28 лютого 2023 року суддею Богодухівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява з додатками, в якій представник позивача\~адвокат Бутирін\~Ярослав Ярославович,\~діючі від\~імені та\~в інтересах\~ [PERSON] , просив суд розірвати шлюб, що укладений 28 липня 2012 року між нею та [PERSON] , зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №343. В обґрунтування заявленої вимоги представник позивача вказав, що подружнє життя в [PERSON] із [PERSON] виявилося невдалим, в зв`язку з непорозуміннями, що виникали між ними, їх життя як подружжя не склалося, спільний побут та господарство не ведеться, шлюбні відносини між фактично припинені, при цьому к подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] . З огляду на вище перелічені обставини представник позивача адвокат Бутирін Ярослав Ярославович, діючі від імені та в інтересах [PERSON] , вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя подружжя є неможливими. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 08 травня 2023 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача, а також позивачка у судове засідання не з`явилися, при цьому представником позивача адвокатом Бутиріним Я.Я. до суду подано заяву за вх. № 729/01-51/23 від 09 травня 2023 року (а.с.32-33), в якій представник позивача просив суд провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, за результатами якого задовольнити позов. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.31). Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подавав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. Дослідивши доводи, викладені представником позивача у позовній заяві, а також письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 20 серпня 2022 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що 28 липня 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений шлюб, прізвище дружини після одруження змінено на - « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис за № 343 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 квітня 2022 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] у сторін народився син - [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~ виданого\~повторно 20\~квітня 2022\~року Переяславським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Бориспільському\~районі Київської\~області Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ),\~ [INFO] у\~ [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] (а.с. 7). Сімейне життя у сторін не склалося, подружніх стосунків вони не підтримують, разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд керується вимогами чинного законодавства України стосовно добровільності шлюбу як однієї із основних його засад, розуміючи поняття шлюбу в контексті сімейного союзу, де слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу та його добровільний характер. При цьому суд зазначає, що шлюб припиняється шляхом його розірвання внаслідок стійкого розладу подружніх стосунків шляхом реалізації права одним із подружжя на пред`явлення відповідного позову. Повага до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потребує прояву іншим із подружжя власної гідності та самоповаги. З огляду на те, що позивачка, не маючи наміру зберегти шлюб із відповідачем, скористалася своїм гарантованим правом та через свого представника звернулася до суду із відповідним позовом про розірвання шлюбу і наполягає на його задоволенні, взявши до уваги ту обставину, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх дітей, в зв`язку з чим існують визначені законом підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З приводу розподілу судових витрат суд вважає за доцільне зазначити, що, з врахуванням висловленого через свого представника наміру та бажання позивачки самостійно понести витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, такі витрати суд покладає на неї та не стягує їх із відповідача на користь [PERSON] , позаяк це не суперечить принципу диспозитивності. На підставі зазначеного та

Outcome: approved