Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

09.09.2022 [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивачка (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) просить: - припинити право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в., № куз. [NUMBER] та виділити вказаний автомобіль у приватну власність [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в., № куз. [NUMBER] в розмірі 237 705,00 грн; - припинити право сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на зброю: мисливський нарізний карабін «Anschutz-1417G, к-р [NUMBER] ; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р [NUMBER] ; мисливська гладкоствольна рушниця «Beretta SV10PER», к-р [NUMBER] ; мисливська гладкоствольна рушниця «Beretta Sport2», к-р [NUMBER] ; мисливська гладкоствольна рушниця «Benelli Sport2», к-р [NUMBER] , Мисливська гладкоствольн а рушниця «Browning», к-р [NUMBER] та виділити зброю у приватну власність [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 вартості зброї: мисливський нарізний карабін «Anschutz-1417G, к-р [NUMBER] ; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р [NUMBER] ; мисливська гладкоствольна рушниця «Beretta SV10PER», к-р [NUMBER] ; мисливська гладкоствольн а рушниця «Beretta Sport2», к-р [NUMBER] ; мисливська гладкоствольна рушниця «Benelli Sport2», к-р [NUMBER] , Мисливська гладкоствольна рушниця «Browning», к-р [NUMBER] в розмірі 189 865,55 грн. Позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) мотивовані тим, що сторони з 04.03.2016 знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11.07.2022 розірваний. У період з 04.03.2016 по 11.07.2022 подружжя придбало: автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в., № куз. [NUMBER], мисливський нарізний карабін « [NUMBER] , к-р [NUMBER] , пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р [NUMBER] , мисливську гладкоствольну рушницю «Beretta SV10PER», к-р [NUMBER] , мисливську гладкоствольну рушниці «Beretta Sport2», к-р [NUMBER] , мисливську гладкоствольну рушниця «Benelli Sport2», к-р [NUMBER] , мисливську гладкоствольну рушницю «Browning», к-р 12. Позивачка просить поділити спільне майно шляхом припинення спільної сумісної власності подружжя, виділення автомобіля у приватну власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації за 1/2 частини вартості зазначеного майна. Разом із позовною заявою представник позивача - адвокат Шмаров О.В. подав: - заяву про вжиття заходів забезпечення позову; - клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 04.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив підготовче засідання на 15.11.2022 на 15 год. 30 хв.; установив відповідачу строк на подання відзиву; задовольнив клопотання про витребування доказів та зобов`язав Відділ контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у м. Києві надати відомості про всю зареєстровану зброю за громадянином [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] із зазначенням моделі, калібру та дати першої реєстрації. Ухвалою від 04.10.2022 суд задовольнив заяву [PERSON] про забезпечення позову та наклав арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в., номер кузова [NUMBER] станом на 05.08.2022 зареєстрований за [PERSON] шляхом заборони його відчуження (розпорядження), без заборони користування зазначеним автомобілем. 15.11.2022 справу знято з розгляду у зв`язку з повномасштабною повітряною тривогою через загрозу ракетного обстрілу території України. 29.11.2022 на виконання ухвали від 04.10.2022 в частині витребування доказів від Відділу контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшла інформація про зареєстровану за [PERSON] зброю. 27.12.2022 представник позивача - адвокат Шмаров О.В. подав клопотання про відкладення підготовчого засідання. 27.12.2022 справу знято з розгляду у зв`язку з повномасштабною повітряною тривогою через загрозу ракетного обстрілу території України. 06.02.2023 представник позивача - адвокат Шмаров О.В. подав: - про збільшення позовних вимог; - клопотання про приєднання доказів. Ухвалою від 10.02.2023 суд відклав проведення підготовчого засідання на 11 год. 30 хв. 21.03.2023; прийняв заяву про збільшення розміру позовних вимог, подану представником позивача 06.02.2023; клопотання про долучення доказів задовольнив та долучив до справи копії висновку про середню ринкову вартість подібного автомобіля виконаний 20.01.2023 ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», звіт про оцінку майна № 2087/23; установив відповідачу строк для надання відзиву з урахуванням заяви представника позивача від 06.02.2023. 21.03.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 28.04.2023 о 12 год. 30 хв.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядку дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. 23.03.2023 представник позивача - адвокат Шмаров О.В. подав клопотання про розподіл судових витрат у справі. 28.04.2023 у зв`язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 24.05.2023 15 год. 00 хв. 01.05.2023 позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. 04.03.2016 сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у справі № 753/24196/21, яке набрало законної сили 11.08.2022, шлюб між подружжям розірваний (а.с.9-11). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція статті 60 СК України свідчить про застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Щодо вимог про припинення права спільної сумісної власності подружжя позивачки на автомобіль, виділення автомобіля у приватну власність відповідача, стягнення з відповідача грошової компенсації за 1/2 частки ринкової вартості автомобіля, суд зазначає таке. 04.04.2019 на підставі договору купівлі-продажу за [PERSON] зареєстрований автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в., № куз. [NUMBER] (а.с.12). Таким чином, зазначений автомобіль набутий сторонами під час перебування у шлюбі, у зв`язку з чим є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно з частиною другою статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є неподільною річчю і не може бути поділений в натурі між сторонами без втрати свого цільового призначення. З метою визначення вартості середньої ринкової вартості подібного спірного автомобіля позивачка звернулась до ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки». Згідно з отриманим висновком середня ринкова вартість подібного автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в. станом на 20.01.2023 становить 475 410,00 грн. Отже, 1/2 частка ринкової вартості автомобіля становить 237 705,00 грн. Оскільки відповідач не спростував доводів позивачки, не надав заперечень щодо визначення ринкової вартості автомобіля, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в цій частині. Щодо позовних вимог про припинення права спільної сумісної власності позивачки на зброю, стягнення з відповідача грошової компенсації за 1/2 частку зброї, суд зазначає таке. Згідно з наданою Відділом контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у м. Києва, яка надійшла до суду 29.11.2022, громадянин [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку як власник: - мисливського нарізного карабіна «Anschutz-1417G», к-р 22 Lr , № [NUMBER] , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № [NUMBER] виданий 08.04.2016 (дата першої реєстрації); - мисливського нарізного карабіна «SHR-970», к-р 308 Win № [NUMBER] , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № [NUMBER] виданий 19.03.2015; - пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 мм, № [NUMBER] , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № [NUMBER] виданий 14.02.2018; - мисливської гладкоствольної рушниці «Beretta SV10PER», к-р [NUMBER] , № [NUMBER] , зареєстрованої в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № [NUMBER] виданий 24.11.2017; - мисливської гладкоствольної рушниці «Benelli Sport2», к-р [NUMBER] , № [NUMBER] , зареєстрованої в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № [NUMBER] виданий 28.08.2018; - мисливської гладкоствольної рушниці «Browning», к-р [NUMBER] , № [NUMBER] , зареєстрованої в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № [NUMBER] виданий 08.05.2019 (а.с.67). Отже, за час перебування у зареєстрованому шлюбі, сторони придбали нарізний карабін «Anschutz-1417G», к-р 22 Lr , № [NUMBER] ; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 мм, № [NUMBER] ; мисливську гладкоствольну рушницю «Benelli Sport2», к-р [NUMBER] , № [NUMBER] ; мисливську гладкоствольну рушницю «Browning», к-р [NUMBER] , № [NUMBER] ; мисливська гладкоствольна рушниця «Beretta SV10PER», к-р [NUMBER] , № [NUMBER] . Кожна з перелічених одиниць зброї, відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, є неподільною річчю, оскільки її неможливо поділити без втрати її цільового призначення. З метою визначення вартості зброї, позивачка надала звіт про оцінку майна № 2087/23, виконаний ФОП [PERSON] , ринкова вартість без ПДВ становить: - мисливський нарізний карабін «Anschutz-1417G, к-р 22 Lr , № [NUMBER] - 39 249,00 грн; - пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 мм, № [NUMBER] - 15 312,00 грн; - мисливська гладкоствольна рушниця «Beretta SV10PER», к-р 12 - 94 813,00 грн; - мисливська гладкоствольна рушниця «Benelli Sport2», к-р 12 - 91 793,00 грн; - мисливська гладкоствольна рушниця Browning», к-р 20 - 138 567,00 грн, а всього - 379 731,00 грн. Отже, 1/2 вартості зброї становить 189 865,55 грн. Оскільки відповідач не спростував доводів позивачки, не надав заперечень щодо визначення вартості зброї, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в цій частині. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 772,19 грн. Крім того, представник позивачки подав клопотання про розподіл судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати в розмірі 16 000,00 грн. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На обґрунтування клопотання про розподіл судових витрат представник позивача - адвокат Шмаров О.В. надав: - копію договору про надання правової допомоги № 24/22 від 29.07.2022; - додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 24/22 від 29.07.2022; - акт від 20.03.2022 оплати гонорару за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 24/22 від 29.07.2022. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 24/22 від 29.07.2022 вартість послуг, надані адвокатом Шмаровим О.В., становить: - підготовка, складення та подача до суду позовної заяви про поділ майна подружжя - 6 000,00 грн; - представництво інтересів у суді першої інстанції (окремо за кожне судове засідання) - 4 000,00 грн; - підготовка, складення та подача заяви про забезпечення позову - 2 000,00 грн. Згідно з актом від 20.03.2022 оплати гонорару за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 24/22 від 29.07.2022 адвокат прийняв грошову винагороду за надання правової допомоги у розмірі 16 000,00 грн, з яких: - написання та подача до суду позовної заяви про поділ майна подружжя - 6 000,00 грн; - участь у двох судових засіданнях - 8 000,00 грн; - підготовка, складення та подача заяви про забезпечення позову - 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved