Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У квітні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, пред`являючи вимоги до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на предмет зобов`язання відповідача надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі позивача зі встановлення засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, обґрунтовуючи це бездіяльністю відповідача на неодноразові його звернення з підстав підключення його квартири за адресою: [ADDRESS] , до електропостачання, посилаючись на вимоги відповідача щодо передання дозволеної потужності, враховуючи прохання позивача внести зміни до договору №392 в частині зменшення дозволеної потужності в точці обліку КПТ-16, виходячи з фактичної передачі 30 квт [PERSON] за зазначеною адресою, внаслідок чого позивачем 21 січня 2021 року надано відповідачеві заяву про приєднання до електромереж квартири у відповідності до вимог Кодексу ГРМ, однак відповідач підключення квартири до електромереж не здійснив, особового рахунку не відкрив, що порушує права позивача, як споживача послуг. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2022 року скасовано ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 року про закриття провадження по справі в зв`язку з тим, що спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження. До початку судового розгляду справи по суті позивач [PERSON] заявою від 22.11.2022 року збільшив позовні вимоги, додавши вимоги про зобов`язання відповідача зазначити відомості про засіб вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті споживача за зазначеною адресою, зобов`язання відповідача підключити сонячну електростанцію генеруючу установку приватного домогосподарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , до електромереж оператора системи розподілу у відповідності до Постанови НКРЕКП від 27.02.2014 року № 170 та заяви-повідомлення від 16.04.2021 року; зобов`язати ДТЕК надати дозволену потужність 30 Квт на квартиру [ADDRESS] , згідно заяви про зменшення дозволеної потужності за зазначеною адресою; стягнути з відповідача грошову компенсацію за порушення строків приєднання до електромереж у сумі 50000 гривень та спричинену моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. Відповідачем подано письмові відзиви на первісну позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог, в яких відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з таких підстав: 01.02.2021 року до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла заява про приєднання електроустановки певної потужності № 101011680 по об`єкту квартира [ADDRESS] разом з копіями документів. Відповідно до вимог п.4.4.4 глави 4.4. розділу ІV КСР листом з роз`ясненнями від 03.02.2021 року позивача повідомлено про необхідність надання заяви у відповідності до вимог п. 4.1.40 КСР та Закону України «Про архітектурну діяльність». 03.03.2021 року [PERSON] надіслав електронною поштою без супроводжувального листа копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2017 року на об`єкт «виробничо-адміністративна будівля» за адресою: [ADDRESS] . 05.03.2021 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надано відповідь з додатковим роз`ясненнями № 9122/1001. Виходячи зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2020 року на квартиру [ADDRESS] , вбачається, що в будівлі проведено реконструкцію в частині виділу об`єкту нерухомого майна та отримана декларація про готовність об`єкту до експлуатації , серія та номер ДП101201113298. Об`єкт позначений як «квартира [ADDRESS] » не підпадає під ознаки житлового фонду, визначеного ст. 4 ЖК України. З ФОП [PERSON] укладений договір споживача про надання послуг з розподілу ( передачі) електричної енергії по «виробничо-адміністративній будівлі» буд. [ADDRESS] . Від [PERSON] не надходила заява про збільшення потужності по «виробничо-адміністративній будівлі». У нього є дозволена потужність на дану будівлю, якої достатньо для розподілення для квартири [ADDRESS] . Окрім того, на заяву [PERSON] від 26.01.2022 року ДТЕК надано 24.02.2022 року за вих.№ 8505/1001 відповідь, де [PERSON] повідомлено про те, що робочий проект № 190122 «Реконструкція внутрішнього електропостачання квартири [ADDRESS] не погоджено з огляду на те, що відсутні технічні умови щодо влаштування вузла комерційного обліку, проект розроблений без урахування технічних рекомендацій, проектних рішень, типових проектів щодо встановлення та влаштування вузлів обліку. Тому обраний тип лічильника АСЕ 6000 не відповідає технічним рекомендаціям. Щодо позовних вимог про стягнення грошової компенсації та моральної шкоди відповідач заперечує проти задоволення вимог з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено, що відповідач порушив строки приєднання електроустановок об`єкта позивача, навпаки надані докази, які підтверджують, що саме позивачем не надано АТ відповідні документи для здійснення робіт з приєднання, хоча йому неодноразово надавалися роз`яснення. У відзиві на позовну заяву про збільшення позовних вимог відповідач зазначив, що вимоги пункту 3 Постанови НКРЕКП 26.03.2022 року № 352 зупинені на період дії в Україні воєнного стану до прийняття НКРЕКП окремого рішення. Діючий на теперішній час Порядок тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу не визначає можливості , порядок на умови приєднання вбудованих нежитлових приміщень. Тому для збільшення величини потужності електропостачання житлового будинку в цілому або його частини (вбудованого нежитлового приміщення ) власник будинку має відповідним чином внести зміни до проектної документації будинку та звернутися з відповідним зверненням з відповідним зверненням до оператора системи розподілу, до мереж якого приєднано будинок АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». У зв`язку з тим, що житлове приміщення замовника входить до складу єдиної архітектурної споруди та даний об`єкт вже приєднано до електричних мереж, електропостачання квартири [ADDRESS] має відбуватися у складі електропостачання об`єкта об`єкта архітектури в цілому. Щодо підключення сонячної електростанції за адресою: [ADDRESS] , договірні відносини відсутні, з питання підключення СЕС звернення не зафіксовано. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їхньому задоволенні наполягав, пояснив, що звертався з заявами про підключення електроустановки належної йому квартири до мережі відповідача з 2021 року, довго вів переписку. Відповідач відмовляється підключити окремо його квартиру, кажучи, що електроустановка вже підключена, однак це підключена виробнича будівля за тарифом 6 грн за Квт для суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] , тому він не бажає сплачувати за тарифом для бізнесу, оскільки квартира - приватне житло, тариф для фізичних осіб споживачів 1,68 грн за Квт. Але відповідач на протязі більше двох років відмовляє у підключенні квартири, чим порушує його права як споживача. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні відмовити, надала пояснення, аналогічні письмовому відзиву. Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке: Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: 01.02.2021 року до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла заява позивача [PERSON] про приєднання електроустановки певної потужності № 101011680 по об`єкту квартира [ADDRESS] разом з копіями документів. Відповідачем листом з роз`ясненнями від 03.02.2021 року позивача повідомлено про необхідність надання заяви у відповідності до вимог п. 4.1.40 КСР та Закону України «Про архітектурну діяльність». 03.03.2021 року [PERSON] надіслав електронною поштою копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2017 року на об`єкт «виробничо-адміністративна будівля» за адресою: [ADDRESS] . 05.03.2021 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надано відповідь з додатковим роз`ясненнями № 9122/1001. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить два об`єкти нерухомості: виробничо-адміністративна будівля площею 1180 кв.м за адресою: [ADDRESS] , та квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 39.3 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, в витязі зазначено, що відносно квартири наявний висновок про технічну можливість виділу об`єкта нерухомого майна від 20.09.2017 року, декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія номер ДП 101201113298 , видавник Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Виходячи зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2020 року на квартиру [ADDRESS] проведено реконструкцію в частині виділу об`єкту нерухомого майна житлової квартири, та отримана декларація про готовність об`єкту до експлуатації, серія та номер ДП101201113298. 05.03.2021 року відповідач за вих № 9122/1001 відповідач надав відповідь щодо необхідності звернення позивачу до ЦОК за місцем розташування електроустановки та надати по черзі звернення щодо направлення робочого проекту для розгляду та погодження у зв`язку з проведеними змінами по виробничо-адміністративній будівлі з доданим до звернення робочим проектом; отримання рекомендацій щодо встановлення окремого вузла обліку у зв`язку з проведеними змінами по виробничо-адміністративній будівлі; плати за монтаж (демонтаж) додаткових елементів мережі. ОСР зазначає про відсутність підстав у виконанні приєднання саме квартири [ADDRESS] , тому що на зазначену квартиру є технічна можливість для передачі у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж. 16.04.2021 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою № 101042019 про приєднання електроустановки певної потужності об`єкту «виробничо-адміністративна будівля» за адресою: [ADDRESS] . Однак в даній заяві про приєднання міститься також вказівка на приєднання квартири [ADDRESS] та містяться відомості щодо встановленої потужності генеруючих установок приватних господарств сонячної станції 30 Квт. 20.04.2021 року за вих.№ 16203/1001 відповідач надав відповідь [PERSON] , що з приводу приєднання квартири [ADDRESS] , позивачу надавалися відповіді від 05.03.2021 року та від 03.02.2021 року. ОСР зазначає, що на об`єкт «виробничо-адміністративна будівля» є технічна можливість для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж системи передачі або системи розподілу ( у тому числі, новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності. 10.01.2022 року [PERSON] звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вкотре з заявою щодо укладання договору споживачів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії окремо за об`єктом квартира. До заяви долучив лист про зменшення величини дозволеної потужності для квартир; заяву-приєднання ( додаток 1 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 14.01.2022 року за вих.№1275/1001 відповідач надав відповідь, в якій роз`яснив необхідність надання погодженої проектної документації в частині розрахункового засобу обліку та в частині розподілу потужності до Дніпровського міського центру обслуговування клієнтів за адресою: вул. Князя Ярослава Мудрого, 40, в м. Дніпро. 26.01.2022 року [PERSON] разом з заявою подав відповідачеві робочий проект № 190\~122 «Реконструкція внутрішнього електропостачання квартири [ADDRESS] , який виконаний сертифікованим спеціалістом -проектувальником [PERSON] . Однак 24.02.2022 року відповідач відмовив у погодженні проекту № 190122 з тих підстав, що проект не містить дані відповідно до п.2.6 ТУ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» щодо необхідних вимог до влаштування вузла комерційного обліку та конкретні технічні вимоги до обліку електроенергії, вказані в Додатку № 1 до них « Щодо рекомендацій по організації розрахункового обліку електроенергії». Також зазначено, що наданий Робочий проект розроблений без урахування типових технічних рекомендацій, проектних рішень, типових проектів щодо встановлення та влаштування вузлів обліку, розроблених та оприлюднених на веб-сайті АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Внаслідок чого обраний тип лічильника АСЕ 6000 не відповідає технічним рекомендаціям. Окрім того, з листа-відповіді НКРЕКП від 22.11.2022 року № 15115/17.1.4/7-22 судом встановлено, що [PERSON] 06.10.2022 року за вх.122242 ще раз звертався до відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про приєднання електроустановки замовника до електричних мереж. І знову отримав відмову від 11.10.2022 року щодо видачі технічних умов та договору про приєднання електроустановок до електричних мереж в зв`язку з тим, що його об`єкт входить до складу єдиної архітектурної споруди (виробничо-адміністративна будівля). Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом вказаної норми, застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, та характеру його порушення, невизнання або оспорення. За приписами частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Підпунктом 26 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1470 передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: надавати послуги з приєднання електроустановки замовника до системи розподілу електричної енергії з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» за умови дотримання замовником вимог кодексу систем розподілу. Розраховувати плату за приєднання до електричних мереж оператора системи розподілу на підставі методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу, затвердженої НКРЕКП. Відповідно до пунктів 3-5 статті 21 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII) послуга з приєднання електроустановок замовника до системи передачі та системи розподілу є платною послугою та надається оператором системи передачі або оператором системи розподілу відповідно до договору про приєднання. Порядок приєднання до електричних мереж оператора системи передачі та операторів систем розподілу визначається кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу і має бути прозорим, забезпечувати ефективне та недискримінаційне приєднання до системи передачі та систем розподілу. Порядок приєднання має визначати, у тому числі, процедурні питання, умови приєднання, типові форми договорів про приєднання. Кодексом системи розподілу визначаються умови приєднання електроустановок замовників до електричних мереж власників, які не є операторами системи розподілу. Оператор системи розподілу надає послугу із стандартного приєднання відповідно до умов договору про приєднання, а саме готує технічне завдання на проектування, забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника), здійснює заходи щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також здійснює первинне підключення об`єкта замовника у строки, визначені кодексом системи розподілу. Пунктом 15 вказаної статті передбачено, що строк надання оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу послуги з приєднання електроустановок замовника до електричних мереж не має перевищувати нормативні строки проектування та будівництва без урахування строку, необхідного для розроблення та узгодження замовником проектної документації (у випадках, передбачених частинами шостою та сьомою цієї статті) та для здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики. За змістом пункту 4.1.1. розділу ІV Кодексу передбачено, що цей розділ регулює відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж та під час зміни технічних параметрів електроустановок замовників. Пунктом 4.1.2. Кодексу передбачено, що оператор системи розподілу (надалі-ОСР) не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу. Вказана норма кореспондується з положеннями пункту 1 статті 21 Закону № 2019-VIII. Послуга зі стандартного приєднання надається на підставі договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що укладається за типовою формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу (далі договір про стандартне приєднання). Пунктом 4.2.1. Кодексу передбачено, що ОСР надає послугу зі стандартного приєднання відповідно до умов договору про стандартне приєднання. В пункті 4.2.2. Кодексу зазначено, що послуга зі стандартного приєднання передбачає виконання комплексу робіт, а саме: розроблення технічних умов, включаючи вимоги щодо влаштування вузла комерційного обліку; підготовку технічного завдання на проектування; розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (до точки приєднання електроустановок замовника); здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики; перевірка та погодження ОСР проектної документації замовника на відповідність вимогам технічних умов у частині вибору параметрів електричного обладнання на станційному об`єкті (трансформаторна підстанція) замовника та узгодження електричних мереж замовника із електричними мережами ОСР на напрузі приєднання 6 кВ та вище; виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт. Послуга зі стандартного приєднання не включає послугу з влаштування комерційного обліку електричної енергії. Відповідно до пункту 4.2.3. Кодексу процедура надання послуги стандартного приєднання передбачає: надання замовником ОСР заяви про приєднання та необхідних документів, визначених у пункті 4.4.2 глави 4.4 цього розділу; визначення типу приєднання залежно від відстані та величини потужності. Відстань визначається по прямій лінії від точки приєднання електроустановок замовника до найближчої точки в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт), що збігається зі ступенем напруги в точці приєднання. За величину потужності приймається загальна величина потужності електроустановок замовника разом з існуючою дозволеною потужністю. У разі недосягнення згоди щодо визначення типу приєднання сторони, у тому числі разом з представниками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, мають на місцевості спільно провести необхідні вимірювання, на підставі яких остаточно визначається тип приєднання; підготовку і видачу замовнику проекту договору про стандартне приєднання, підписаного ОСР, та технічних умов, що є невід`ємним додатком до такого договору, підписання замовником договору про приєднання; реєстрацію ОСР підписаного двома сторонами договору про приєднання; оплату замовником вартості приєднання відповідно до умов договору про приєднання; підготовку ОСР проекту зовнішнього електрозабезпечення; подання замовником розробленої ним проектної документації на погодження ОСР щодо її відповідності вимогам технічних умов у частині вибору параметрів електричного обладнання на станційному об`єкті (трансформаторна підстанція) замовника та узгодження технічних параметрів електричних мереж замовника із технічними параметрами електричних мереж ОСР на напрузі приєднання 6 кВ та вище; виконання ОСР будівельних робіт в електричних мережах від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника; подання ОСР робочої напруги в точку приєднання електроустановок замовника (на контактні з`єднання електричних мереж (межа балансової належності)); підписання акта надання послуги з приєднання сторонами договору; улаштування вузла (вузлів) вимірювання, що виконує ОСР або незалежний постачальник послуги комерційного обліку за вибором замовника, що надається на договірних засадах відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку. У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, НКРЕКП постановою від 26 березня 2022 року № 352 затвердила\~ Порядок тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану (далі Порядок), а також зупинила дію розділу IV\~Кодексу систем розподілу\~та\~Методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу. З дати прийняття Порядку (26 березня 2022 року) до прийняття НКРЕКП відповідного рішення про скасування постанови оператори систем розподілу (далі ОСР) послуги з приєднання надають виключно на тимчасовій основі згідно з вимогами Порядку та виключно для електроустановок призначених для споживання електричної енергії. Суд звертає увагу, що ОСР не має права відмовити в тимчасовому приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог Порядку. На сьогодні Порядком не передбачено типи приєднання - стандартне та нестандартне. Послуги з тимчасового приєднання електроустановок до електричних мереж надаються за єдиною процедурою, визначеною Порядком. Крім того, пунктом 10 Порядку визначено категорії замовників, яким послуга з тимчасового приєднання до електричних мереж надається безоплатно. Послуга з тимчасового приєднання передбачає такі етапи: 1. Звернення замовника до ОСР за місцем розташування його електроустановок із заявою про тимчасове приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку та надання переліку документів, визначених у пункті 8 Порядку; 2. Видача ОСР не пізніше ніж на п`ятий календарний день з дати реєстрації заяви про тимчасове приєднання та всіх необхідних документів проєкту договору тимчасового приєднання, технічних умов та орієнтовного розрахунку вартості приєднання. З приводу підстави відмови відповідачем позивачу [PERSON] у видачі технічних умов та договору про приєднання електроустановок до електричних мереж з зв`язку з тим, що його об`єкт входить до складу єдиної архітектурної споруди (виробничо-адміністративної будівлі) суд зазначає, що зазначеним вище Порядком тимчасового приєднання електроустановок до системи розподілу у період дії в Україні воєнного стану не передбачена особливість приєднання приміщень (квартири), які є частиною внутрішнього об`єкта будівлі, а тому в діях відповідача вбачаються ознаки порушення вимог підпункту 1 частини 3 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» в частині недотримання оператором системи розподілу дотримання інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а саме, положень пункту 10 Порядку в частині не надання замовнику проекту договору про тимчасове приєднання, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання. Згідно зі статтею 5 ЦК України, якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Приймаючи до уваги зупинення дії розділу ІV Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, суд вважає за необхідне з метою захисту прав позивача позовну вимогу в частині зобов`язання відповідача надати послуги з розподілу електричної енергії та підключити квартиру позивача, розташовану за адресою: [ADDRESS] , до електромереж оператора системи розподілу у відповідності до Постанови НКРЕКП від 27.02.2014 року № 170 та заяви-повідомлення від 16.04.2021 року; зобов`язати ДТЕК надати дозволену потужність 30 Квт на квартиру [ADDRESS] , згідно заяви про зменшення дозволеної потужності за зазначеною адресою та зобов`язати відповідача зазначити відомості про засіб вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті споживача за зазначеною адресою, задовольнити частково, а саме, зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику [PERSON] проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири [ADDRESS] . Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошової компенсації за порушення строків приєднання до електромережі у сумі 50000 гривень суд зазначає таке: Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина 2 статті 22 Кодексу). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу). Аналіз норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що необхідною умовою для відшкодування збитків є наявність між сторонами укладеного договору, порушення зобов`язань за яким могло б завдати збитки та наявність складу цивільного правопорушення, до яких відноситься: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина порушника. З огляду на зазначене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача грошової компенсації за порушення строків приєднання до електромережі у сумі 50000 гривень задоволенню не підлягають з підстави відсутності укладеного договору. Що стосується позовних вимог про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000 грн, суд звертає увагу на таке: Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Аналіз статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У пунктах 48-50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг». Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У частині третій статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги довготривале порушення прав споживача [PERSON] відповідачем, необхідність звернення до суду за захистом своїх прав, вживання додаткових зусиль для облаштування життя, враховуючи,\~що АТ\~«ДТЕК Дніпровські\~електромережі» \~ зобов`язаний\~був надати замовнику [PERSON] проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири, слід вважати, що позивачем доведено факт завдання моральної шкоди, а її розмір складає, з урахуванням вимог розумності і справедливості 3000 грн. Оскільки в судовому засіданні не доведено факту необґрунтованої відмови відповідачем у підключенні сонячної електростанції позивачу [PERSON] , суд вважає за необхідне зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» розглянути заяву-повідомлення [PERSON] від 16.04.2021 року за вхідним № 101042019 про приєднання електроустановки певної потужності сонячної станції 30 Квт, розташованої за адресою: [ADDRESS] , до електромереж оператора системи розподілу. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позову. Оскільки позивач в порядку ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, то він не поніс судових витрат. Разом з тим, враховуючи, що позивач просив суд відшкодувати йому моральну шкоду грошима, тобто дана вимога є вимогою майнового характеру, а суд задовольнив її частково, то судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру. Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. задоволені частково в розмірі 3000 грн., то з відповідача необхідно стягнути пропорційно 80,52 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial