Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікс-рей Інтернешнл Груп» (надалі по тексту - Відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 172 700, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 70 000, 00 грн., судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.06.2019 року вона звернулася за медичним обстеженням до Лікарні Ізраїльської онкології Лісод. Того ж дня лікарем-радіологом [PERSON] із застосуванням маммографу Giotto Class в відділенні променевої діагностики Блоку маммологічних досліджень їй як пацієнту було проведено обстеження та складено відповідний висновок. Після проведення дослідження із застосуванням вказаного вище апарату для медичних досліджень позивачці стало зле, вона почала відчувати дискомфорт і біль у грудях, як в подальшому з`ясувалось зі слів позивача, стало причиною руйнування імплантів, які перебували у грудях позивачки, в результаті порушення цілісності імплантів та розтікання гелю, який в них перебував. Наступного дня після проходження діагностики із застосуванням апарату маммографу, 14.06.2019 року позивач вилетіла за межі країни, однак за допомогою інтернету, а саме програми для обміну текстовими повідомленнями Viber, зверталась до лікарів ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» зі скаргами на здоров`я та погане самопочуття. Належної реакції лікарів вона не отримала. Після повернення в Україну позивач 26.07.2019 року звернулася із консультацією та проведенням огляду до іншого лікарняного закладу ТОВ «Медичний центр «Євромед-Плюс», де їй було проведено дослідження УЗД та консультацію хірурга-мамолога. За результатами обстеження та консультації позивачу був поставлений клінічний діагноз: пошкодження цілісності імплантів обох молочних залоз. При проведенні вказаної консультації та огляду лікарем було встановлено, що молочні залози деформовані, асиметричні, з обох боків пальпуються імпланти еластичної консистенції, ектракапсуряні скупчення гелю, железиста тканина м`яко-еластичної консистенції, болюча. При цьому вказані симпоми відсутні при проведенні обстеження лікарем відповідача 13.06.2019 року, що свідчить про їх появу саме після проведення маммографії 13.06.2019 року. 22.08.2019 року позивача було прооперовано у ТОВ «Сіті Доктор», а саме виконано видалення поліакріламідного гелю з молочних залоз з одномоментним ендопротезуванням, вартість вказаної операції якого склала 172 700 грн., та була сплачена позивачем у повному обсязі. При з`ясуванні обставин було встановлено, що при проведенні медичного обстеження відносно позивача працівниками відповідача було допущено низку порушень, які призвели до завдання шкоди її здоров`ю, яка виразилась у механічному пошкодженні імплантів у грудях позивача та як результат розтікання поліакріламідного гелю - ПААГ - синдром. Згідно наданої відповіді на адвокатський запит відповідач повідомив, що при проведенні медичного обстеження лікар-радіолог [PERSON], яка є працівником ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» та проводила обстеження позивачу, керувалась Уніфікованим клінічним протоколом первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеалізованої) медичної допомоги на рак молочної залози, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.06.2015 року № 396. За таких обставин, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, за захистом своїх порушених прав, зазначивши, що відповідачем було порушено вимоги медичного протоколу яким вони керувались, а саме попередньо не було ознайомлено позивача щодо переваг та недоліків цього методу дослідження, не було повідомлено про можливі наслідки (порушення цілісності імплантів), спеціалізація лікаря, який проводив процедуру діагностики не підтверджена, жодних клінічних обстежень до проведення процедури мамографії працівниками відповідача здійснено не було, з позивачем ніхто не спілкувався окрім осіб, які знаходились на прийомі (рецепції). Відповідно до описової частини дослідження [PERSON] знала про наявність імплантів у позивача, також про це зазначено у її медичній картці, однак не врахувала цього та не повідомила про можливі наслідки проведення дослідження - маммографії. При цьому, позивач зазначає, що маммограф відповідача відноситься до виробів медичних та підпадає під дію Технічного регламенту і для виведення на ринок України підлягає оцінці відповідності та маркуванню. При цьому, зі слів позивача, Державне підприємство «Український медичний центр сертифікації» не проводило роботи з оцінки відповідності мамо графа вимогам технічного регламенту. Інформація щодо проходження оцінки відповідності відсутня. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків (т.І, а.с. 53-54). 09.11.2020 року на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, представник позивача адвокат Шевченко М.В. направив уточнену позову заяву ( т. І, а.с. 58-60). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику ( т.І, а.с. 63-64). 05.07.2021 року представник відповідача, адвокат Слюсарєва Ю.О. направила відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що під час надання медичних послуг позивачу, відповідачем не було вчинено будь яких протиправних/неправомірних дій, відсутній результат такої поведінки у вигляді шкоди здоров`ю, що обґрунтовується наступним. Зокрема, представник відповідача зазначила, що відповідач має всі необхідні дозвільні документи, що вимагаються законодавством України, а також професійно підготовлених медичних працівників, що повністю відповідає встановленим та зазначеним вимогам. Щодо слів позивача про те, що «у відповідача її направили на проходження обстеження на мамо графі, а не проведення УЗІ як раніше..», представник відповідача зазначив, що позивач раніше жодного разу не зверталася до відповідача для проведення ультразвукового дослідження молочних залоз до відповідача, а вперше звернулася тільки 13.06.2019 року. Крім того, позивачем не представлено суду направлення відповідача на проведення мамографії. Щодо твердження позивача про те, що під час направлення адвокатського запиту до відповідача, не підтверджена спеціалізація лікаря, який проводив процедуру діагностики, представник вказав, що лікар, який проводив діагностику, є лікарем-рентгенологом блоку мамо логічних досліджень та лікарем з ультразвукової діагностики відділення променевої діагностики (за суміщенням). В свою чергу, лікарська спеціальність, як «лікар, що спеціалізується на захворюваннях молочних залоз» в Україні відсутня. Щодо тверджень позивача про те, що її попередньо не було ознайомлено щодо переваг та недоліків мамографії, не було повідомлено щодо можливих наслідків (порушення цілісності імплантів) не було отримано інформовану згоду на застосування мамо графу та не проведено клінічного обстеження, представник відповідача зазначив, що позивач сама звернулася до відповідача для проходження мамографії та УЗД. Щодо неповідомлення про можливі наслідки у вигляді порушення цілісності імплантів, було зазначено, що наявність імплантів в молочних залозах не є протипоказанням для проведення мамографії та не може мати наслідків у вигляді порушень цілісності імплантів, що підтверджується положеннями Уніфікованого клінічного протоколу, що не містить протипоказань до проведення мамографії та Технічним паспортом/Керівництвом оператора на мамо граф Giotto Class, наданого відповідачу від виробника мамо графу. Навпаки, вищезазначеним документом передбачений режим для проведення мамографії пацієнткам, що мають імпланти. Щодо твердження позивача щодо не проведення відносно мамографу Giotto Class оцінки відповідності, таке твердження спростовується сертифікатом відповідності системи мамо графічної Giotto Class Технічному регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753, який виданий ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 26.12.2018 року. Щодо самих результатів мамографії, УЗД, досліджень інших закладів охорони здоровя, представник відповідача вказав, що ще до звернення до відповідача, позивач мала серйозні порушення цілісності її імплантів, що підтвердилось мамо графічним та УЗД дослідженням та зафіксовано відповідачем у день їх проведення. За таких обставин, представник відповідача підсумував все тим, що всі дії відповідача не нанесли шкоди здоров`ю позивача, були обов`язковими та безпечними, що спрямовані на своєчасне поставлення діагнозу пацієнту, який звернувся за отриманням медичної допомоги до відповідача, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог (т.І, а.с.80-86). 16.09.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Шевченка М.В. ,в якому просив призначити по справі комісійну судово-медичну експертизу (т.І, а.с. 67). 06.10.2021 року від представника позивача, адвоката Шевченка М.В. надійшла відповідь на відзив, де зазначив, що позивач не згодна з викладеним у відзиві. Зокрема зазначив, що позивач не спростовує наявність ліцензії на здійснення діяльності відповідачем, при цьому наполягає на порушеннях які були допущені в результаті неналежного виконання вимог та процедур встановлених Уніфікованим клінічним протоколом первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеалізованої) медичної допомоги на рак молочної залози, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.06.2015 року № 396. Представник позивача повністю заперечував доводи представника відповідача (т.І, а.с.68-70). Він зазначив, що мамографія повинна проводитись під контролем лікаря, що спеціалізується на захворюваннях молочних залоз, відповідно до відповіді на адвокатський запит та відзиву на позов, при проведенні мамографії жодного контролю лікаря, який спеціалізується на захворюваннях МЗ не відбувалось. На їх думку, контроль передбачає не технічне натискання на кнопки мамо графу, а лікарський контроль пацієнта, який міг включати в тому числі консультацію, яка не була проведена, ані [PERSON] , а ні іншим лікарем який би дійсно спеціалізувався на захворюваннях МЗ. Посилання відповідача у відзиві на позов щодо лікарської спеціальності [PERSON] як лікаря-ренгінолога не свідчить про її спеціалізацію на захворюваннях МЗ, а вказує лише на те, що вона може кваліфіковано використовувати (бути оператором) мамо графу, при цьому також допускати помилки у своїй роботі. Разом з тим, представник позивача зазначив, що відповідно до технічного регламенту використання мамографу Giotto Class зазначається - «перш ніж виконувати обстеження, спитайте пацієнтку щодо наявності імплантів молочних залоз. Інформуйте пацієнтку про ризики помилкових показань», жодного запитання стосовно наявності імплантів від [PERSON] до позивачки не було, вона проводила процедуру на загальних підставах. Представник звертав увагу на те, що відповідно до Технічного паспорту/Керівництва оператора мамо графу Giotto Class сила стиснення в ньому, що перебуває у діапазоні від 50 Н до 300 Н, відповідно його застосування в різних режимах при різній силі стиснення і могло призвести до пошкодження імплантів у МЗ позивача. Представник позивача зазначив, що, відповідач посилаючись на саме дослідження та його результати як на підтвердження порушення структури імплантів у МЗ позивача, ще до проведення самого дослідження, намагається поміняти місцями причину та наслідки. Спочатку, при використанні мамо графу Giotto Class, груди позивача були сильно стиснуті, що призвело до руйнування імплантів, а після цього відбулось дослідження (опромінення), яке відобразило на екрані викликані стискання порушення (т.І, а.с.68-70). 11.10.2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва клопотання представника позивача Шевченка М.В , про призначення комісійної судово-медичної експертизи повернуто заявнику (т.І, а.с. 77-78). 10.11.2021 року від представника відповідача, адвоката Слюсарєвої Ю.О., надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначив наступне. Зокрема, щодо тверджень позивача, що мамографія була проведена лікарем, який не мав відповідної спеціалізації, він зазначив, що матеріалами справи підтверджується те, що позивач звернулася з мамо графічним скринінгом до відповідача, а лікар-рентгенолог забезпечив якісну мамографію там надав відповідне письмове заключення. Крім того, в Україні відсутня така лікарська спеціальність як «лікар, що спеціалізується на захворюваннях МЗ. В іншій частині представник відповідача теж заперечував проти доводів позивача (т. І, а.с.217-220). 01.02.2022 року представник позивача адвокат Шевченко М.В. подав апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року, якою було повернуто клопотання сторони позивача про проведення експертизи (т. І, а.с. 236-238). Постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2023 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2021 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. ІІ, а.с. 13-16). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Шевченко М.В. про призначення комісійно судово-медичної експертизи. Дослідивши матеріали справи, надані учасниками провадження докази, на підтвердження своїх позицій, суд приходить до наступного висновку. Так, як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2019 року [PERSON] звернулась за медичним обстеженням до Лікарні Ізраїльської онкології. Того ж дня, лікарем-радіологом [PERSON] із застосуванням маммографу Giotto Class в відділенні променевої діагностики Блоку маммологічних досліджень їй як пацієнту було проведено обстеження та складено відповідний висновок, згідно якого «При обстеженні онкопатологія у молочних залозах не виявлена. Стан після аугментаційної маммопластики з УЗ та рентген-ознаками порушення цілісності праворуч. Звапнення. Маси праворуч найбільшою ймовірністю є аугментаційний гель» (т.І, а.с. 6-6а). Відповідно до протоколу МР-дослідження № 000008528 від 14.09.2019 року, яке було проведено [PERSON] діагностичним відділенням Клініки Спіженко , за результатами дослідження встановлено: МО-ознаки екстракапсулярних депозитів силіконового гелю, що характерно для неспроможності капсули імплантів. Кісти паренхіми молочних залоз, категорія BI RADS II двобічно (т.І, а.с. 21). У зв`язку із скаргами на больові відчуття в правій молочній залозі, 26.07.2019 року [PERSON] звернулася за консультацією до хірурга-мамолога у ТОВ «Медичний центр «Євромед - Плюс». Відповідно до висновку спеціаліста, у позивача молочні залози деформовані, асиметричні. З обох боків пальпуються імпланти еластичної консистенції, екстракапсулярні скупчення гелю, залозна тканина м`яко-еластичної консистенції, болюча. Пахові лімфовузли не збільшені. Щитовидна залоза не збільшена. Клінічний діагноз: пошкодження цілісності імплантів двох молочних залоз. Рекомендовано: виключити компресію молочних залоз» (т. І, а.с. 6-б). Згідно рахунку-акту № СД - 000023734 від 22.08.2019 року, виконавцем ТОВ «Сіті Доктор» були надані такі послуги як пластична хірургія 1 складності, стаціонарне перебування позивача після операції, що становило до сплати 172 700 грн. (т.І, а.с. 7). За таких обставин, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь зазначені кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначені ст.. 1166 ЦК України, встановлюють, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому підставою для настання цивільно-правової відповідальності є склад правопорушення, який включає: протиправну поведінку (дії чи бездіяльність); шкідливий результат такої поведінки у вигляді шкоди здоров`ю, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, а також надані учасниками провадження відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Так, відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Позивач, звертаючись із позовом, зазначила, що після проведеного дослідження відповідачем із застосуванням мамо графу Giotto Class в відділенні променевої діагностики Блоку мамологічних досліджень, їй стало погано, вона почала відчувати дискомфорт у грудях, що в подальшому, на її думку, призвело до руйнування імплантів, які перебували у грудях позивача, в результаті порушення відповідачем цілісності імплантів та розтікання гелю, який в них перебував, у зв`язку із чим 26.07.2019 року було проведено операційне втручання в молочні залози позивача. Таким чином, неправомірні дії відповідача, призвели до таких наслідків, що виразились у майновій шкоді у розмірі 172 700, 00 грн. Однак, суд не може погодитися із доводами позивача та зазначає наступне. Як вбачається, пошкодження молочних залоз та розтікання поліакріламідного гелю, що імплантований у молочні залози позивача, було встановлено в день проведення мамо графічного скринінгу відповідачем. Це підтверджується висновком блоку мамо логічних досліджень відділення променевої терапії від 13.06.2019 року. Так, зокрема під час проведення мамографії та УЗД молочних залоз у позивача обидва імплантат вже були з порушеною текстурою, з множинними різноманітними включеннями як на тлі імплантів, так і поза їх межами (гель), множинні додаткові утвори з чіткими утворами до 30х18 мм. На мамо графах двобічно виявлені ділянки макрозвапнень (до 6 см ліворуч). Справа у внутрішній частині виражена деформація імплантів та капсула не простежується по всьому контуру імпланта. Крім того, праворуч не виключається розрив капсули з частковим екзофітним силіконом (тобто такий, що знаходиться поза межами імпланта). Висновок: сьан після аугментаційної мамо пластики з ультразвуковими та рентген-ознаками порушення цілісності капсули праворуч. Звапнення. Маси праворуч найбільш ймовірно аугментаційний гель. BI-RADS 3. Рекомендовано МРТ молочних залоз з контрастуванням та консультація хірурга. Тобто ще до звернення до відповідача, позивач мала вже серйозні порушення цілісності її імплантів, що підтвердилось мамо графічним та УЗД дослідженням та зафіксовано відповідачем у день їх проведення. Крім того, у висновку блоку мамо логічних досліджень відділення променевої терапії від 13.06.2019 року в розділі «Додатково» зазначено: гель/імпланти білатерально/резекція тканин зліва при видаленні гелю/дані попередніх досліджень не надані для порівнянням. Наявність запису «резекція тканин зліва при видаленні гелю» свідчить про те, що позивач вже проводила спробу видалення гелю із своїх молочних залоз», тобто вже мала перед цим порушення цілісності імплантів. Будь-які попередні дослідження не були надані позивачем відповідачу. Не надані дані і до суду, а отже позивачем не доведено відсутність у неї пошкоджень імплантів молочних залозах під час попередніх досліджень та у попередні періоди. Позивач також зазначає, що наступного дня після проходження діагностики із застосуванням апарату мамо графу, зокрема 14.06.2019 року вона вилетіла за межі країни в зв`язку зі службовою необхідністю , однак за допомогою повідомлень у Viber, зверталась до відповідача зі скаргами на здоров`я та погане самопочуття. Позивач також зазначає, що не отримала належної реакції лікарів, і що їй лише рекомендували приймати жаропонижуючий засіб та рекомендували звернутись до іншого лікаря. Безсумнівно, надання медичної допомоги неможливо із застосуванням повідомлень Viber. Це не передбачено та не дозволяється положеннями Уніфікованого клінічного протоколу. Крім того, позивачем не надано до суду доказів того, що виліт за межі України був службовою необхідністю. А отже, що відбувалось з позивачем за межами України, як це вплинуло на її стан та стан її молочних залоз - невідомо. Втім, відповідач також звертає увагу на те, що абзацом 5 ст. 34 Основ законодавства України про охорони здоров`я, встановлено, що лікар не несе відповідальності за здоров`я хворого в разі відмови останнього від медичних приписів або порушення пацієнтом встановленого для нього режиму. Лікар відповідача у висновку блоку мамо логічних досліджень відділення променевої терапії від 13.06.2019 року надав позивачу рекомендації: пройти обстеження МРТ (магнітно-резонансну томографію) молочних залоз з контрастуванням та звернутися за консультацією до хірурга. Втім, 14.06.2019 року позивач пройшла лише МР (магнітно-резонансне) - дослідження з контрастуванням, за результатами якого підтверджений висновок блоку мамо логічних досліджень відділення променевої терапії від 13.06.2019 року відповідача, виявлені під час проходження мамографії та УЗД молочних залоз. Так, відповідно до протоколу МР-дослідження від 14.06.2019 року, проведеного в клініці Спіженко , встановлено наступне: імпланти з обох боків неправильної форми, деформовані. По контурах правого імпланту екстракапсулярно візуалізований вільний силі кований гель, розмірами 36х22 мм. Аналогічна картина візуалізована по нижньому контуру імплантат лівої молочної залози, розмірами до 81х40 мм. Праворуч визначається часткове поширення вільного гелю в аксилярну ділянку. МР-ознаки екстракапсулярних депозитів силі кованого гелю, що характерно для неспроможності капсули імплантів. Кісти паренхіми молочних залоз, категорія BI RADS ІІ двобічно. Рекомендації відповідача щодо звернення до хірурга позивач не виконала і як вона сама зазначає у своєму позові, 14.06.2019 року вона вилетіла за межі України. За консультацією хірурга-мамолога позивач звернулась лише 26.07.2019 року, тобто минуло більше місяця від проходження обстеження у відповідача та наданих рекомендацій звернутися до хірурга. Крім того, як зазначає у своїй позовній заяві позивач: «За результатами обстеження та консультації позивачу був поставлений клінічний діагноз: пошкодження цілісності імплантів обох молочних залоз, що підтверджується письмовою консультацією хірурга-мамолога від 26.06.2019 року. При проведенні вказаної консультації та огляду лікарем було встановлено, що молочні залози деформовані, асиметричні, з обох боків пальпуються імпланти еластичної консистенції, екстракапсулярні скупчення гелю, железиста тканина м`яко-еластиної консистенції, болюча. При цьому вказані симптоми відсутні при проведенні обстеження лікарем відповідача 13.06.2019 року , що свідчить про їх появу саме після проведення мамографії 13.06.2019 року». Проте, посилання позивача на письмову консультацію хірурга-мамолога від 26.06.2019 року як доказ появи симптомів після мамографії, не є обґрунтованим. Суд зазначає, що письмова консультація хірурга-мамолога від 26.06.2019 року не містить висновків, що симптоми з`явились у позивача після проведення мамографії 13.06.2019 року, а також, що мало місце пошкодження імплантів під час її проведення , а отже такі висновки позивача є припущенням. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Навпаки, висновки письмової консультації хірурга-мамолога від 26.06.2019 року щодо наявності ушкоджень імплантів співпадають з висновком блоку мамо логічних досліджень відділення променевої терапії від 13.06.2019 року, наданого відповідачем. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 23.08.2019 року, виданої ТОВ «Сіті Доктор», повний діагноз позивача: вікова інволюція молочних залоз, ПААГ-синдром. Таким чином, позивач не надав до суду документи, що доказували би, що цілісність імплантів молочних залоз було порушено внаслідок проведеної відповідачем мамографії. Навпаки, вони лише підтверджують те, що було виявлено відповідачем під час обстеження. А відтак підстав для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а саме протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки у вигляді шкоди здоров`ю, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина, відсутні у діях відповідача. Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт. А медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Крім того, відповідно до ст. 3 Закону, заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідач є закладом охорони здоров`я, доказом чого є ліцензія Серія АГ № 599053 від 28.11.2011 року на провадження господарської діяльності з медичної практики (т.І, а.с. 91). Разом з тим, відповідно до ст. 33 Закону, медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією. Згідно із п. 9 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року, медична практика ліцензіатом провадиться за лікарськими спеціальностями та спеціальностями молодших спеціалістів з медичною освітою, перелік яких затверджений МОЗ. Відповідно до вимог Ліцензійних умов, відповідний перелік лікарських спеціальностей та лікарських посад у закладах охорони здоров`я затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 року № 385. У свою чергу перелік лікарських спеціальностей, за якими відповідач має право здійснювати медичну практику, зазначений у листі МОЗ від 30.11.2011 року № 13734 (т.І, а.с. 92). Щодо твердження позивача про те, що не підтверджена спеціалізація лікаря, який проводив процедуру діагностики, суд зазначає. У своїй відповіді на адвокатський запит від 03.09.2019 року відповідач надав адвокату відповідь на це питання та зазначив, що лікар, який проводив діагностику є лікарем-рентгенологом блоку мамо логічних досліджень та лікарем з ультразвукової діагностики відділення променевої діагностики (за суміщенням) (т.І, 96,97). Як зазначалось вище, відповідно до Основ та Ліцензійних умов, медична практика ліцензіатом провадиться за лікарськими спеціальностями. Відповідний перелік спеціальностей та перелік лікарських посад у закладах охорони здоров`я визначений Наказом № 385. Згідно цього наказу посада лікаря-рентгенолога відповідає лікарській спеціальності «рентгенологія», а лікар з ультразвукової діагностики - лікарській спеціальності «ультразвукова діагностика». Лікарська посада така як «лікар, що спеціалізується на захворюваннях молочних залоз» в Наказі 385 не передбачено. Разом з цим, відповідно до абз. 2 п. 4.2.7. розділу 4 Уніфікованого клінічного протоколу, проведення якісної мамографії з наданням письмового заключення в рамках програми мамо графічного скринінгу - це саме той скринінг, який пройшла позивач, покладено на рентгенологів. Відповідно до п. 24 Ліцензійних умов, медичну допомогу повинні надавати особи, які відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, затвердженим МОЗ від 29.03.2002 року № 117 «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 78 Охорона здоров`я». Суд приходить до висновку, що лікар, який проводив діагностику позивачу, повністю відповідає вимогам Довідника професій, а твердження позивача щодо недоведеності спеціалізації лікаря є необґрунтованими. В якості доказів, відповідачем було подано ряд документів, такі як копія посвідчення № 1699 від 02.07.2019 року, видане Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради [PERSON] про присвоєння їй вищої кваліфікації категорії «рентгенологія» (т.І, а.с. 98), посвідчення № 3055 від 03.12.2019 року, видане Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради [PERSON] про присвоєння першої кваліфікаційної категорії зі спеціальності «ультразвукова діагностика» (т.І, а.с. 99). Щодо твердження позивача про не проведення відносно мамо графу Giotto Class оцінки відповідно до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 та наданий в якості доказу лист ДП «УМЦС» від 22.08.2019 року № 1019 спростовується сертифікатом відповідності системи мамо графічної Giotto Class Технічному регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753. Зазначений сертифікат серія СВ № 000925 виданий ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 26.12.2018 року.(т.І, а.с. 195). Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 70 000, 00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача , наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, як зазначалось вище, при вищезазначених обставинах немає складу цивільно-правової правопорушення, оскільки факти протиправної поведінки з боку відповідача та нанесення шкоди не доведені, а отже і відсутній і причинно-наслідковий зв`язок між такою поведінкою та шкодою, що унеможливлює виникнення цивільно-правової відповідальності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed