Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, звернувся адвокат Чумаченко Святослав Олександрович. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 24.06.2019 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/12574/18 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено. Згідно рішення суду з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини інваліда в розмірі: 5\~000 гривень на місяць та 1\~000 гривень додаткових витрат щомісячно. Представник зазначає, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 12.08.2021 року по виконавчому провадженню № 61102247 борг по аліментам становить: 130\~846 грн. 74 коп. Відповідач обізнай про наявність боргу по аліментам, приховує свої доходи, та взагалі не вчиняє дій щодо погашення заборгованості. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в розмірі: 130\~846 грн. 47 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. На виконання ухвали про витребування доказів від 19.04.2023 року, на адресу суду 24.05.2023 року (вх. № 14339) надійшли матеріали виконавчого провадження № 61102247 (а.с.111-182). В останнє судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ніц Анатолій Сергійович не з`явились, 21.03.2023 року представник позивача звернувся із заявою про слухання справи за відсутності сторони позивача, в якій зазначив, що позов просить задовольнити. Також, в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Чумаченка С.О., щодо розгляду справи у відсутність сторони позивача (а.с.67, 97). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце слухання справи, 21.08.2022 року (вх. № 4160) надав суду письмові пояснення щодо позовних вимог, згідно яких просив в задоволенні позову відмовити, зазначив, що заборгованість виникла не з його вини, та він, згідно висновків Верховного Суду не має обов`язку щодо сплати пені по аліментам (а.с.70). До письмових пояснень відповідач надав довідки про заробітну плату з місця роботи за період з 03.02.2020 року по 30.11.2021 рік. Згідно з\~ч.\~3\~ст.211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на те, що представник позивач надав клопотання про слухання справи за відсутності позивача, відповідач про час та місце слухання справи повідомлений, та раніше надав письмові пояснення щодо позовних вимог, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, пояснення відповідача щодо не визнання позову, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів, про стягнення додаткових витрат на утримання дитини-інваліда задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №118 розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. на місяць, починаючи з дати звернення до суду (13.09.2018 року) і до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , додаткові витрати на дитину з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви до суду (13.09.2018 року) і до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , вже фактично понесені додаткові витрати на дитину з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1134,03 грн. (а.с.8-12). Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.06.2019 року залишено без змін. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Таким чином судом встановлено, що за рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини стягуються аліменти у розмірі 5\~000 гривень та додаткові витрати на дитину в розмірі 1\~000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені по аліментам, позивач зазначила, що відповідач станом на 12.08.2021 рік має заборгованість по сплаті аліментів в сумі: 130\~846, 74 гривень, жодних дій спрямованих на погашення заборгованості або сплати аліментів не вчиняє, та взагалі приховує свої дійсні доходи. Судом на підтвердження заборгованості по аліментам досліджується розрахунок заборгованості та матеріали виконавчого провадження. Так, згідно розрахунку заборгованості по ВП № 61102247 виконаним державним виконавцем Березівського ВДВС у Березівському районі Одеської області Костенко А.П., станом на 12.08.2021 рік заборгованості боржника по сплаті аліментів з вересня 2018 року по серпень 2021 року становить 130\~846, 74 гривні. З даного розрахунку вбачається, що відповідач частково та не в повному обсязі здійснював сплату аліментів. З вересня 2018 по травень 2020 року, сплата по аліментам відсутня (а.с.14-15). Згідно копій виконавчого провадження, судом встановлено, що виконавчий лист стягувач отримала 22.01.2020 року. Рішення суду набрало законної сили на підставі Постанови Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року. З заявою про відкриття виконавчого провадження звернулась 28.01.2020 року. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження ВП № № 61102247 відкрито 29.01.2020 року. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 13.03.2020 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Так, згідно даної постанови за зазначено, що за період з 13.10.2018 року по 13.03.2020 рік сукупний розмір заборгованості боржника по аліментам становить 100\~000 гривень. Також, постановою від 14.04.2020 року державним виконавцем накладено штраф на боржника у розмірі: 18\~566, 06 гривень за не виконання судового рішення. Крім іншого, з наданих матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що в ході примусового виконання судового рішення, державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, доручення щодо здійснення опису та арешту майна (а.с.112-182). З огляду на досліджені матеріали виконавчого провадження, судом встановлено, що боржник аліменти не сплачує, сплачені аліменти є неповним розміром, що присуджені до спати, доказів щодо не можливості сплати аліментів не надав. Позивачем надано розрахунок пені по аліментам на утримання дитини станом на 12.08.2021 рік, згідно якого пеня з серпня 2021 року по березень 2020 року становить 145\~039, 48 гривень. Разом з цим, позивачем на виконання ч. 1 ст. 296 СК України зазначено, що позивач просить стягнути пеню у розмірі 130\~846, 74 гривні, оскільки розмір пені перевищує розмір основної заборгованості. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України\~свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З огляду на зазначене, судом при дослідженні матеріалів справи та з урахуванням письмових пояснень платника аліментів/відповідача не встановлено будь-яких передбачених законом підстав щодо звільнення боржника від сплати пені, оскільки посилання відповідача на неправильний розрахунок заборгованості спростовані матеріалами справи. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Разом з цим, як встановлено судом з матеріалів справи та досліджених матеріалів виконавчого провадження, боржник аліменти на утримання дитини взагалі перестав сплачувати. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі N 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові\~Верховного Суду\~у складі\~колегії суддів\~Третьої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~від 17\~листопада 2021\~року в\~справі №\~569/14819/19\~(провадження\~№ 61-1586св20)\~зазначено,\~що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Тлумачення вказаних\~норм свідчить,\~що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи - стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. З урахуванням\~викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення грошові кошти в розмірі: 130\~846, 74 гривні, що становлять пеню за прострочення плати аліментів на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved