Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказують на те, що 20.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] . Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 557. Від даного шлюбу народились діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через непорозуміння та психологічну несумісність. 31.03.2023 року сторонами було укладено Договір між батьками про визначення місця проживання дітей, про сплату аліментів на дітей та порядок здійснення батьківських прав, в якому сторони добровільно вирішили питання з ким із них буде проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, просять суд задовольнити їх заяву та ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 20.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] . Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 557. Заявники [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд провести слухання справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, 20.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] . Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 557 (Свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 20.07.2001 року). Від даного шлюбу народились діти - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 19.04.2002 року), [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 21.05.2005 року), [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 08.09.2010 року), [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 22.01.2013 року). Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. По справі встановлено, що 31.03.2023 року сторонами було укладено Договір між батьками про визначення місця проживання дітей, про сплату аліментів на дітей та порядок здійснення батьківських прав, в якому сторони добровільно вирішили питання з ким із них буде проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. та зареєстровано в реєстрі за № 758. Так, відповідно до п. 2 Договору

Outcome: approved