Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. На обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] в м. Житомир, Житомирської області, де постійно проживав, навчався та працював. З 1980 року по 1988 рік навчався у загальноосвітній школі I-III ступенів №8 м. Житомир. У 1988 році закінчив 8 класів та отримав свідоцтво про восьмирічну освіту. З 02.04.1992 року по 31.03.1993 року, проходив службу у військових званнях: рядовий, сержант на посаді хіміка. Проходив строкову військову службу у військовій частині [NUMBER] м. Овруч, був зарахований до списків особового складу частини у військовому званні рядовий на посаду «Майстер РХО» з 01.04.1993 року прибув із військової частини [NUMBER] м. Житомир, звільнений у запас та виключений зі списків особового складу з 25.05.1993 року. Зазначив, що 15.01.1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між заявником та [PERSON] 02.02.1999 року, Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано. У зв`язку з втратою паспорта СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] виданого 29.09.1989 року Богунським РВ УМВС України в Житомирській області. У квітні 2023 року заявник звернувся до Маловисківського сектору Управління державної міграційної служби у Кіровоградській області із заявою щодо документування ним паспортом громадянина України, але отримав відмову щодо видачі паспорта громадянина України, згідно ЗУ «Про громадянство України», тому звернутися до суду з даною заявою. Посилаючись на ст.ст. 3, 4, 293, 315 ЦПК України просив задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених в ній, при цьому пояснив, що всі документи втратив під час пожежі, а тому необхідно поновити втрачені документи. Представник заінтересованої особи Гайдамака Н.М., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України, по даним Реєстру перевірено інформацію, надану заявником у пакеті документів під час його звернення до УДМС України, та підготовлено мотивовану відповідь, саме такий спосіб захисту відповідає ЗУ «Про громадянство» та сприятиме відновленню прав [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народився [INFO] в м. Житомир (Україна), актовий запис №555 від 28.02.1973 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.4). Відповідно до довідки Загальноосвітньої школи I-III степенів №8 м. Житомир Житомирської міської ради від 02.12.2020 року за №667 [PERSON] , [INFO] , навчався у вказаній школі з 1980 року по 1988 рік. В 1988 році закінчив 8 класів (протокол засідання педагогічної ради школи №11 від 14.06.1988р) та отримав «Свідоцтво про восьмирічну освіту» серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно із копією архівної довідки виданої Львівським територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.01.2021 року вих. №179_2/П-2164/183 - [PERSON] за архівними документами військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) проходив службу з 02.04.1992 року (наказ від 02.04.1992 року) по 31.03.1993 року (наказ від 30.03.1993 року) у військових званнях: рядовий, сержант, на посаді старшого хіміка РВХД. Вибув для подальшого проходження служби до військової частини [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до копії архівної довідки виданої Львівським територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 21.12.2020 року вих. №179_1/3529 - [PERSON] за архівними документами проходив строкову військову службу в військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ), зарахований до списків особового складу частини у військовому званні рядовий на посаду «майстер РХО» з 01.04.1993 року (наказ від 01.04.1993 року) прибув із в/ч [NUMBER] , м. Житомир, звільнений в запас та виключений зі списків особового складу з 25.05.1993 року (наказ від 25.05.1993 року). Згідно з книгою алфавітного обліку військовослужбовців строкової служби призов весна 1991 року - осінь 1991 року в графі «Место и время призыва. Из какой части прибыл» значиться - « [INFO] в/ч [NUMBER] ». Документи в/ч [NUMBER] з 1989 року по 24.09.1993 року знаходяться на зберіганні у Львівському територіальному архівному відділі ГДА МОУ (а.с.7). Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00028692409 від 27.11.2020 року - [PERSON] , 15.01.1994 року зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с.8). Згідно з відповіддю Маловисківського сектору Управління державної міграційної служби у Кіровоградській області від 04.04.2023 року №3523-95/3523.1-23 на заяву [PERSON] щодо документування його паспортом громадянина України, у зв`язку з втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 29.09.1989 Богунським РВ УМВС України в Житомирській області, останньому відмовлено у видачі паспорту громадянина України, оскільки не підтверджено факт реєстрації (прописки) станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року, та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 року або проживання на території України за станом на 13.11.1991 року (а.с.9 -10). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Пунктом другим цієї норми Закону встановлено, що особи, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України. Відповідно до п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України Про громадянство України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України Про громадянство України (13.11.1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24.08.1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч. 1 ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами а - в пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, встановлення заявником факту постійного його проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року, має для заявника юридичне значення, а саме: дасть змогу отримати паспорт громадянина України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання заявника - [PERSON] на території України за станом на 24 серпня 1991 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved