Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Звернувшись до суду з позовною заявою, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на те, що 19 грудня 2020 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2022 року, з моменту коли відповідачка виїхала з території України на постійне місце проживання в російську федерацію. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 343. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З матеріалів справи видно, що при укладенні шлюбу відповідачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що відповідачкою не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved