Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 16941,76 грн, та витрати на правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Власником транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , є позивач. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з лімітом відповідальності страховика - 130 000,00 грн. Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.09.2022 винним у вчиненні вказаного ДТП визнано [PERSON] . Для отримання страхового відшкодування позивач 06.09.2022 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із відповідною заявою. 07.09.2022 [PERSON] сплатив позивачу фаншизу в розмірі 2600,00 грн. 09.09.2022 представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - аварійний комісар Кабашев С.Д. здійснив огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , про що склав протокол. 28.09.2022 позивач звернувся до судового експерта з метою проведення незалежної експертизи. 03.10.2022 судовий експерт Романяк А.М. за заявою позивача склав висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22, згідно з яким матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , у результаті ДТП становить 39426,15 грн. На оплату послуг експерта позивач поніс витрати у розмірі 3000,00 грн. Надалі пошкоджений транспортний засіб, що належить позивачу, було здано у ремонт до СТО. На оплату вартості відновлюваного ремонту позивач поніс витрати у розмірі 46720,00 грн. Таким чином, внаслідок ДТП позивачу було завдано майнову шкоду на загальну суму 49720,00 грн, що складається із: витрат на ремонт автомобіля у розмірі 46720,00 грн, витрати на оплату експертизи у розмірі 3000,00 грн. 21.11.2022 позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 47120,00 грн, як різниця між фактичними збитками і франшизою. Відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування у сумі 30178,24 грн, яка була виплачена на основі звіту ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 від 27.11.2022. У цьому звіті вартість збитків визначена у сумі 32778,24 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Недоплачена сума страхового відшкодування становить 16941,76 грн. Звіт ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 від 27.11.2022, складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 09.09.2022. Позивач не погоджується з достовірністю, об`єктивністю та обґрунтованістю розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого відповідачем, з таких підстав. Позивач вказує, що відповідачем було здійснено не вірно розрахунок суми страхового відшкодування, оскільки в протоколі огляду від 09.09.2022 зазначено не достовірні відомості про кількість попередніх відновлень деталей кузова автомобіля, що вплинуло на правильність усіх подальших розрахунків і у кінцевому підсумку зумовило зниження вартості збитків. Визначення матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, було здійснено без фактичного огляду транспортного засобу оцінювачем/експертом, яким було складено звіт/висновок. Особистий огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювали лише судовий експерт Романяк А.М. , залучений позивачем, та аварійний комісар ПрАТ «СК «Євроінс Україна», який у подальшому оцінку збитків не проводив. За вказаних обставин Звіт ТзОВ «СЗУ Україна» №19976 від 27.11.2022 не може вважатись належним і допустимим доказом на підтвердження суми завданої позивачу майнової шкоди. При визначенні вартості збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, відбулось порушення Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, що вплинуло на суму страхового відшкодування у бік зменшення. Оцінювачем відповідача було занижено ринкову вартість автомобіля та завищено коефіцієнт фізичного зносу, оскільки неправильно визначено середню ринкову ціну автомобіля, занизивши її, та не правильно визначено процент додаткового зменшення ринкової вартості автомобіля, завищивши його. Також позивач у позові посилається на те, що відповідачем було порушено процедуру узгодження розміру відшкодування, оскільки на адресу позивача (вказану позивачем у заяві про страхове відшкодування) від відповідача не надходили прості чи рекомендовані листи з приводу узгодження суми страхового відшкодування. За вказаних обставин позивач був позбавлений можливості на подання заперечень стосовно обґрунтованості суми. На підставі зазначеного позивач просить суд про задоволення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 17.04.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. 06.09.2022 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було отримано повідомлення позивача про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою, а також заяву про страхове відшкодування. 09.09.2022 уповноваженим представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було оглянуто пошкоджений транспортний засіб про що складено відповідний акт. Зважаючи на своєчасне проведення страховиком огляду пошкодженого транспортного засобу, належного позивачу, останній не набув право на самостійне замовлення експертного дослідження, а відтак і право вимагати від страховика відшкодування витрат на проведення такого дослідження. 27.11.2022 на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», оцінювачем Куриловичем Д.Ф. складено звіт № 19976 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно якого ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen СС», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 396 556,18 грн, вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) складає 68 517,92 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу складає 0,6216, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 32 778,24 грн, а без ПДВ - 28 089,20 грн. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було визначено страхове відшкодування у розмірі 32 778,24 грн, як суму витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу. 02.12.2022 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було затверджено страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 25 489,20 грн, цього ж дня страховиком перераховано зазначену суму страхового відшкодування до AT «Райфайзен Банк Аваль» для подальшого отримання позивачем готівкою у відділенні банку. У зв`язку із наданням позивачем документального підтвердження факту оплати відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу, 16.12.2022 страховиком затверджено страховий акт про здійснення доплати страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 4 689,04 грн і цього ж дня страховиком перераховано зазначену суму страхового відшкодування до AT «Райфайзен Банк Аваль» для подальшого отримання позивачем готівкою у відділенні банку. Для здійснення оцінки транспортного засобу оцінювачу Куриловичу Д.Ф. було надано страховиком усі необхідні для цього дані та документи. З метою погодження із позивачем розміру страхового відшкодування 01.11.2022 страховиком на електронну адресу позивача було направлено лист із вкладенням - бланком заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, однак позивач не направив на даний лист відповіді та не направив підписаної заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування. З огляду на недосягнення між страховиком та позивачем згоди щодо розміру страхового відшкодування, страховиком було замовлено Звіт про оцінку та в подальшому страхове відшкодування визначалося саме на підставі такого звіту. Особою, яка є відповідальною за залишок невідшкодованої страховиком шкоди, є безпосередній винуватець ДТП. 26.04.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач послався на таке. Порядок узгодження розміру страхового відшкодування був визначений страховиком. Форма і зміст заяви про виплату страхового відшкодування затверджені страховиком, у заяві було визначено, що сума страхового відшкодування буде письмово узгоджена із заявником шляхом направлення простого листа на адресу, що зазначена потерпілою особою у заяві. Проте позивач не отримував від відповідача ні простих, ні рекомендованих листів на адресу, вказану у заяві, з приводу письмового узгодження суми страхового відшкодування. Відповідач не заявляв і не попереджав позивача, що сума страхового відшкодування може узгоджуватись шляхом електронного листування, згоди стосовно такого порядку між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Витрати на оплату послуг судового експерту є витратами позивача, що пов`язані з розглядом справи та з відновленням його порушеного права. Матеріальна шкода, завдана позивача внаслідок ДТП, охоплюється лімітом страхового відшкодування, тому обов`язок з її відшкодування покладається на страховика. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову та стягнення з відповідача на свою користь витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. 24.05.2023 від представника відповідача надійшли пояснення на відповідь на відзив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності. 03.09.2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на момент скоєння ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу №209822884, з лімітом відповідальності страховика - 130 000,00 грн. Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.09.2022 винним у вчиненні вказаного ДТП визнано [PERSON] . Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу ст.5 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з положенням ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за зверненням позивача двома платежами було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 30178,24 гривень, яка була виплачена на основі звіту ТзОВ «СЗУ Україна» про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19976 від 27.11.2022. У цьому звіті вартість збитків визначена у сумі 32778,24 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). [PERSON] сплатив позивачу фаншизу в розмірі 2600,00 грн. Частиною 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах ліміту відповідальності страховика (страхової суми) є страховик завдавача шкоди. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (пункт 35), від 3 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к, від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (пункт 96). Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зробив висновок, що страхувальник не є належним відповідачем у справах із позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, які неперевищують ліміту страхового відшкодування, визначеного у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страховиком та страхувальником (постанова від 19 січня 2022 року у справі №640/15546/17). У постановах від 16 грудня 2020 року у справах №462/1696/15-ц, №757/13525/18-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду вказав, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Судом встановлено, що 28.09.2022 позивач звернувся до судового експерта з метою проведення незалежної експертизи. 03.10.2022 судовий експерт Романяк А.М. за заявою позивача склав висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22, згідно з яким матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Volkswagen СС», д.н.з. [NUMBER] , у результаті ДТП становить 39426,15 грн. На оплату послуг експерта позивач поніс витрати у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.2690293991.1 від 29.09.2022. Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив ремонт пошкодженого транспортного засобу, на оплату вартості відновлюваного ремонту позивач поніс витрати у розмірі 46720,00 грн, що підтверджується кошторисом відновлювального ремонту автомобіля №1-17/11 від 17.11.2022 товарним чеком від 18.11.2022. Таким чином вбачається, що внаслідок ДТП позивачу було завдано майнову шкоду на загальну суму 49720,00 грн, що складається із: витрат на ремонт автомобіля у розмірі 46720,00 грн та витрат на оплату експертизи у розмірі 3000,00 грн. Як встановлено вище, [PERSON] сплатив позивачу фаншизу в розмірі 2600,00 грн. Розмір збитків позивача не перевищує страхового ліміту. 21.11.2022 позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 47120,00 грн, як різниця між фактичними збитками і франшизою. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач здійснив позивачу виплату страхового відшкодування у сумі 30178,24 грн без узгодження із позивачем його розміру. З огляду на наведене вбачається, що недоплачена сума страхового відшкодування становить 16941,76 грн. У постановах від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц, від 2 червня 2022 року у справі №638/10072/17, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду сформував таку правову позицію: у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. З огляду на обставини цієї справи, враховуючи те, що позивач здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, доцільним є визначення розміру збитків як реальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц. Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, не обґрунтував та не вказав обставин відповідно до яких висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22 від 03.10.2022, складений судовим експертом Романяком А.М., не відповідає чинному законодавству, містить неточності тощо. Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №766/22 від 03.10.2022, наданий позивачем є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, дослідження проведено відповідно до встановленої Методики товарознавчої експертизи, а отже приймається судом до уваги як доказ на підтвердження розміру завданих збитків. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 16941,76 грн. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн слід зазначити таке. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду копії таких документів: договір про надання правової допомоги №11/22-1 від 14.11.2022, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Лозовською З.В.; акт надання правової допомоги від 06.03.2023 на суму 5000,00 грн; рахунок-фактура №11/22-1 від 03.03.2023 про оплату вартості юридичних послуг в сумі 5000,00 грн; платіжне доручення від 06.03.2023 про оплату вартості юридичних послуг в сумі 5000,00 грн; додаткова угода №1 від 20.04.2023 до договору про надання правової допомоги; рахунок-фактура №11/22-1 від 20.04.2023 про оплату юридичних послуг в сумі 2000,00 грн; акт №2 про надання правової допомоги на суму 2000,00 грн; платіжне доручення від 21.04.2023 про оплату вартості юридичних послуг в сумі 2000,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7000,00 грн витрат за надання правової допомоги. Позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак, з урахуванням задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved