Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 вересня 2001 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12 травня 2020 року складено поновлений актовий запис № 2 та видано відповідне свідоцтво про шлюб. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя між ними не склалося, через те, що у них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Зазначив, що спору про визначення місця проживання дитини між ними на даний час немає, як і спору про поділ спільного майна подружжя. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, на виконання вимог ухвали зазначені недоліки позивачем було усунуто. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просить цивільну справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2001 року у Вишгородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, примирення між ними стало неможливим, що підтверджується поданими ними заявами. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536, 80 грн. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved