Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . Поверхом вище у квартирі [ADDRESS] того ж будинку проживає [PERSON] та [PERSON] . В жовтні 2017 року квартиру позивача було затоплено. Даний факт підтверджується актом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» від 01 листопада 2017 року. В червні 2018 року квартиру позивача затоплено повторно. Даний факт підтверджується актом дільниці № 4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» від 05 червня 2018 року. Протягом двох останніх років позивач звертає увагу відповідачів на завдану ними шкоду, але вони ігнорують прохання позивача компенсувати завданні збитки. Свої зобов`язання відповідачі не виконують, жодних дій для припинення затоплень квартири позивача та відшкодування ремонту в ній не проводять. Квартиру позивача затоплюють постійно, що унеможливлює користування нею. Згідно з актом від 01.11.2017 позивачу завдано таку майнову шкоду: кухня площею 5,3 кв. м: стеля (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями близько 1,5 кв.м, відшарування штукатурки близько - 0,5 кв. м, стіни (шпалери прості) спостерігаються сліди залиття близько 1,0 кв.м.; санвузол площею 3,7 кв. м: стеля (водоемульсійне фарбування) спостерігаються відшарування штукатурки близько 3,0 кв. м, темні плями близько - 1,5 кв. м, стіни (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями близько 2,0 кв. м, темні плями близько 2,0 кв. м, тріщина близько 1,5 кв. м. Згідно з актом від 05.06.2018 позивачу завдано таку майнову шкоду - у ванній кімнаті на стіні пофарбованій емульсійною фарбою наявні руді плями залиття площею до 2 кв. м. Згідно з актами від 01.11.2017 та 05.06.2018 причиною затоплення стало халатне відношення відповідачів до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі. Розмір завданої відповідачами позивачу матеріальної шкоди становить 69 999 гривень 48 копійок. Крім того, неправомірними діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10 тис. гривень. Просив стягнути на свою користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 69 999 грн 48 коп., моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з копією акту б/н від 05.06.2018 «Про залиття квартири», складеного комісією Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва, під час обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено наслідки залиття квартири, а саме у ванній кімнаті на стіні пофарбованій емульсійною фарбою наявні руді плями від залиття площею до 2 кв. м. При обстеженні сантехнічного обладнання в вище розташованій квартирі слюсарем-сантехніком дільниці № 4 було встановлено, що залиття сталося через халатність мешканців квартири [ADDRESS] . Згідно з копією акту б/н від 01.11.2017 складеного комісією Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва, обстежено квартиру [ADDRESS] згідно заяви [PERSON] . В ході обстеження встановлено наступне: Кухня площею 5,3 кв. м: стеля (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями близько 1,5 кв. м, відшарування штукатурки близько - 0,5 кв. м, стіни (шпалери прості) спостерігаються сліди залиття близько 1,0 кв. м. Санвузол площею 3,7 кв. м: стеля (водоемульсійне фарбування) спостерігаються відшарування штукатурки близько 3,0 кв. м, темні плями близько - 1,0 кв. м, стіни (водоемульсійне фарбування) спостерігаються сліди жовті плями близько 2,0 кв. м, темні плями близько 2,0 кв. м, тріщина близько 1,5 кв. м. Причиною залиття квартири [ADDRESS] є недбале відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири [ADDRESS] зазначеного житлового будинку. Згідно з інформації з відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, а також з Єдиного державного демографічного реєстру, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування завданих позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16-ц. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідачів [PERSON] та [PERSON] підтверджується Актом про залиття квартири б/н від 05.06.2018, затвердженого начальником дільниці № 4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» Левченко С.В. та актом обстеження б/н від 01.11.2017, затвердженого першим заступником директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» Побочним О.М., якими встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось через недбале відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири [ADDRESS] зазначеного житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи позивач вважає належними відповідачами у даній справі зареєстрованих мешканців квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньоквартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири, відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 572 від 8 жовтня 1992 року, пунктів 3.7, 5.3 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» № 76 від 17 травня 2006 року, статті 151 ЖК України, статті 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду». Отже, відповідно до ст. 22 ЦК України позивач має право на відшкодування втрат, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням квартири та витрат для відновлення свого порушеного права, тобто на відшкодування реальних збитків, а тому суд вважає, що позивач [PERSON] має право на солідарне стягнення з відповідачів на його користь реальних збитків для відновлювального ремонту в розмірі 69 999 грн 48 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 тис. грн, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тим, що через пошкодження його власності він відчуває негативні емоції та переживання з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial