Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

20 березня 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 39206,21 грн. за кредитним договором та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач підписав з Банком Заяву № б/н від 22.04.2007 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який був збільшений до 31 000,00 гривень. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до Договору, яка станом на 13.02.2023 року становить 39206,21 грн., з яких 32076,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7129,34 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача. 17 квітня 2023 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що анкета заява яку вона підписала 22.04.2007 року не є кредитним договором та вона не була обізнана про вартість кредитного договору, про умови користування кредитними коштами. Крім того, вважає що введення воєнного стану в Україні є форс-мажорними обставинами та вона звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання. 08 травня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить позов задовольнити з підстав викладених у позові, а посилання відповідача на форс-мажорні обставини не доведені належними доказами. Вважають вимоги банку законними та аргументованими. Представник позивача до суду не прибув, зазначивши в позовній заяві, що не заперечує проти розгляду у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. У відзиві на позов просила розглянути справу у її відсутність та у задоволенні позову відмовити. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.04.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON] ) був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Кредитний ліміт був збільшений до 31 000,00 грн.. Сторони дійшли згоди, що базова відсоткова ставка по кредиту становить 1,0 % на місяць на залишок заборгованості. Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки вбачається, що банком було надано [PERSON] наступні кредитні картки: за № [NUMBER] з терміном дії по січень 2009 року, № [NUMBER] з терміном дії по грудень 2013 року , за № [NUMBER] з терміном дії по травень 2017 року, за № [NUMBER] з терміном дії по травень 2021 року, за № [NUMBER] з терміном дії по жовтень 2024 року (а.с 17). До кредитного договору позивачем надано інформацію про умови кредитування та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. За наданим банком розрахунком (а.с. 5-15), заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 13.02.2023 року становить 39206,21 грн., з яких: 32076,87грн. заборгованість за тілом кредиту, 7129,34 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи відповідача про звільнення її від відповідальності за порушення зобов`язання у зв`язку із введенням та існуванням в Україні воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України судом не приймаються з огляду на наступне. Так, відповідачем під час судового розгляду не доведено причинно-наслідкового зв`язку не виконання нею свого зобов`язання з повернення отриманих нею кредитних коштів та введенням воєнного стану на території України. Крім того, посилання відповідача на те, що підписана нею заява від 22.04.2007 року не є кредитним договором та вона не обізнана про умови, термін та розмір наданих їй кредитних коштів позивачем, спростовуються письмовими матеріалами справи. Так, з дослідженої виписки по рахунку (а.с.39-50) вбачається, що відповідач [PERSON] у період з 23.04.2007 по 18.11.2022 користувалася наданими позивачем коштами, здійснювала покупки товарів, поповнювала картки, що підтверджує її обізнаність про розмір кредитних коштів та добровільність користування такими коштами. Таким чином, [PERSON] отримавши кредитні кошти не виконала взятого на себе обов`язку зі своєчасного їх повернення та сплати відсотків за користування ними. Крім того, відповідач ознайомлена із інформацією про процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту, про що свідчить її підпис (а.с.19-20). Також у період з 22.04.2007 року по 01.12.2020 рік [PERSON] отримала 5 кредитних карток, строк дії останньої жовтень 2024 року (а.с.17). З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, та з відповідача слід стягнути заборгованість у розмірі 39206,21 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32076,87 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 7129,34 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved