Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

17.03.2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , за життя заповіт він не залишив, спадкоємцем за законом являється його дружина - [PERSON] та син [PERSON] , спадщину вони прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. [INFO] померла його мати [PERSON] , за життя заповіт вона не залишала. Позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. від 04.10.2022 року № 424/02-14, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих № 247 від 05.05.1967, що підтверджено відповіддю на запит № 375 від 15.05.2023 року, виданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 14.01.1998 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72352385 від 04.05.2023 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: дружина [PERSON] , що підтверджується актовим записом про шлюб № 48 від 22.01.1958 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.12.1959 року УССР м. Ізмаїл; син [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00033987870 від 02.12.2021 року. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~(1963\~року)\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.\~1\~ч.1\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року \~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено будинковою книгою, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.07.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку вона фактично прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , але юридично не оформила. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72352337 від 04.05.2023 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.12.1959 року УССР м. Ізмаїл; син [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00033987870 від 02.12.2021 року. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] відмовився від належної йому спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується заявою від 02.12.2021 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. за вх. № 376. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено будинковою книгою, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. від 04.10.2022 року № 424/02-14, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved