Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В позовній заяві позивачка вказала, що має з відповідачем спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , хоча в офіційному шлюбі з ним не перебувала. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, у поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачути аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд приходить до наступного. Батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18 серпня 2020 року (а.с.3). Позивачка та малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] , що стверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися обов`язку щодо утримання та виховання дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач, як батько неповнолітньої дитини, відповідно до ст. 182 СК України зобов`язаний надавати кошти на її утримання. [PERSON] не надав доказів про неможливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи наведе, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку, а також враховуючи, що заявлений позивачкою розмір аліментів - 1/4 частка заробітку (доходу)відповідатиме інтересам дитини та не порушуватиме прав відповідача, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів у такому розмірі є законними та обгрунтованими. Проте, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку притаманне для наказного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК), суд не вбачає підстав для застосування норми, передбаченої для наказного провадження, та знаходить за необхідне обмежити мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial