Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Заявниця [PERSON] 29 травня 2023 року звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, яку мотивує наступним. Вказує, що вона, [PERSON] , [INFO] , проживала з колишнім чоловіком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , однак вони між собою не ладнали і їхнє спільне життя постійно погіршувалося. Кожен із них має протилежні погляди на спільне проживання. На фоні постійних незгод в будинку між ними почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] була надто агресивною, а саме він почав погрожувати їй та її дітям фізичною розправою. Заявниця стверджує, що зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . Вказує, що на її з дітьми адресу, а також членів її родини, постійно надходять погрози вбивством. Постановами Жовківського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, де вона є потерпілою особою. З огляду на обставини наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". На підставі викладеного заявниця просить суд видати обмежувальний\~припис стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк одного року і наступними заборонами [PERSON] : - перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування [PERSON] , [INFO] ; - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому [PERSON] , [INFO] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - ведення листування, телефонних переговорів із [PERSON] , [INFO] , а також контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 01 червня 2023 року о 09 год. 30 хв. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. Пояснила, що її колишній чоловік вчиняє з нею сварки та бійки, кривдить її, не пускає до помешкання, чим вчиняє домашнє насильство відносно неї та дітей, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім цього, зазначила, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2022 року у справі № 444/1399/22, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України за заподіяння їй умисного легкого тілесного ушкодження. Зважаючи на наведене просить заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (арк. спр. 18) та шляхом здійснення йому телефонограми (арк. спр. 19). Суд враховує, що від [PERSON] не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв, в тому числі про відкладення розгляду справи, чи будь-яких пояснень щодо поданої заяви [PERSON] . Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 3505 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. А тому, враховуючи обмежені строки розгляду справи про видачу обмежувального припису, належне повідомлення заінтересованої особи про дату, час та місце судового розгляду, суд, зважаючи на викладені обставини, а також беручи до уваги норми ч. 1, 2 ст. 3505 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі заінтересованої особи [PERSON] , який був повідомлений про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку та ухвалити рішення на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Жовківського\~районного суду\~Львівської області\~від 18\~квітня 2022\~року у\~справі №\~444/2905/21,\~провадження №\~2/444/140/2022,\~розірвано шлюбукладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 29.08.1998 у с. Кам`яна Гора, Жовківського району, Львівської області, актовий запис №5. Рішення набрало законної сили 24.05.2022. Встановлено, що [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства відносно заявниці [PERSON] , що стверджується копіями постанов Жовківського районного суду Львівської області в матеріалах справи. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вироком Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2022 року визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме за заподіяння заявниці [PERSON] умисного легкого тілесного ушкодження. Зокрема, вищевказаним вироком суду [PERSON] визнано винним за те, що він, 03 липня 2022 року, приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись за місце свого проживання в [ADDRESS] , на грунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень колишній дружині [PERSON] , діючи умисно, стиснув правою рукою шию останньої, та спрямував її голову об мікрохвильову піч, та в подальшому піднявши чобіт наніс ним один удар у праву руку, чим спричинив потерпілій 1 синець на голові, 1 синець на шиї та 1 садно на правій руці, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. Вирок суду набрав законної сили, що враховується судом при ухваленні рішення про видачу обмежувального припису. Суд враховує твердження заявниці [PERSON] , що вона має страх за себе, своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заінтересованою особою не подано доказів на спростування заявлених вимог. Предметом доказування є вчинення та загроза подальшого вчинення по відношенню до заявниці домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факти вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці та заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження заявниці підтверджуються постановами та вироком суду, які набрали законної сили, і таким судом надано правову оцінку під час розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом\~IV\~глави\~13 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 3502 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Частинами 1, 2\~статті 350-6 ЦПК України\~встановлено що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~або\~Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Так під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявницею та заінтересованою особою виникають неприязні відносини, конфлікти, заінтересована особа вчиняла по відношенню до заявниці домашнє насильство, мало місце заподіянна заявниці умисного легкого тілесного ушкодження. Заявницею надано докази того, що заінтересована особа чинить домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а тому є підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці без видачі обмежувального припису. Видача обмежувального припису буде сприяти захисту прав заявника. Суд, враховуючи неодноразоване притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно заявнці, а також притягнення його до кримінальної відповідасльності за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження відносно заявниці, належним чином оцінивши вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] та видачу обмежувального припису, відмовивши при цьому в частині вимог заявниці щодо заборони [PERSON] наближатися на відстань 50 метрів до місця навчання [PERSON] , враховуючи, що остання не навчається, а також в частині вимог щодо заборони наближатися на відстань 50 метрів до інших місць частого відвідування [PERSON] , оскільки заявницею не конкретизовано такі. Крім цього, вимога заявниці про видачу обмежувального припису на строк одного року підлягає до часткового задоволення враховуючи, що у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців, що відповідає нормі ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що слід видати обмежувальний припис на максимальний строк для належного захисту прав заявниці. Згідно з ч. 3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення вимог заявниці.

Outcome: partial