Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у м.Алупка Ялтинської міської ради Автономної Республіки Крим. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у м.Алупка Ялтинської міської ради Автономної Республіки Крим померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 18.10.20232 Серії [NUMBER] . Зазначене Свідоцтво про смерть від 18.0.2022 не відповідає діючому законодавству України, оскільки воно було видано на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим наявний документ не може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті її матері відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначає, що наразі свідоцтво про смерть українського зразка їй необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті її матері, через що вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Запоріжжі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса),належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Беручи до уваги, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з вимогами ч.3 та ч.4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Пунктом 5 частини 2 статті 293ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правилами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі порядок державної реєстрації смерті особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5. Відповідно до п.3 розділу І зазначених Правил, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Вимогами ч.1 ст.317\~ЦПК України закріплено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є донькою померлої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 10 березня 1983 року відділом РАЦС Шевченківського виконкому м.Запоріжжя та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. З наданої до суду копіє свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2022 року так званим «Ялтинский городской отдел записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації. У відповідності до ч.1 ст.16\~Закону України\~«Про приватне\~міжнародне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Ч.1 ст.17\~Закону України\~«Про приватне\~міжнародне право» передбачає, що виникнення і припинення цивільної правоздатності фізичної особи визначається її особистим законом. Отже, смерть [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у відповідності до особистого закону держави його громадянства (російської федерації), а сам по собі факт смерті на тимчасово окупований території Автономної Республіки Крим громадянина російської федерації не є підставою для встановлення такого факту судом у відповідності до ст.317 ЦПК України. Зазначене підтверджується п.9 ч.1 ст.76 Закону України «Про приватне міжнародне право», відповідно до якого суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України. Тож, враховуючи реєстрацію смерті матері заявниці [PERSON] як громадянки російської федерації за законом держави її громадянства, у суду відсутні підстави для повторної реєстрації смерті [PERSON] за законодавством України, тому заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed