Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні внуків та визначення способів участі у їх вихованні. Позов мотивовано тим, що позивачка є рідною матір`ю [PERSON] , який перебував у шлюбі з відповідачкою, який було розірвано рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року. Від шлюбу у сина позивачки та відповідачки народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2022 року, виданим Погребищенським відділом ДРАЦС Вінницького району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2022 року, виданим Погребищенським відділом ДРАЦС Вінницького району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) . Внуки позивачки фактично проживають з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що в договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо її участі у вихованні внуків з відповідачкою, оскільки остання умисно не дозволяє позивачці бачитися з дітьми, не надає дозвіл для довгострокових спілкувань з ними. У зв`язку з цим вона змушена звернутись із позовною заявою до суду про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні внуків та визначення порядку її участі у їх вихованні, так як відповідачка позбавила її такої можливості. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 11, 15 Закону України « Про охорону дитинства», ст. ст. 257,258 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) просила: 1) зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у спілкуванні та вихованні її внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) встановити їй наступні способи її участі у вихованні та спілкуванні внуків: - кожної першої та третьої суботи місяця з 09:00 год. до 19 : 00 год. проводити час з онуками без присутності матері; -кожної другої та четвертої неділі місяця з 09:00 год. до 19:00 год. проводити час з онуками без присутності матері; - у святкові дні: Різдво, Перше травня, День Конституції, День Незалежності, День Захисника України з 10:00 год. до 16: 00 год. проводити час з онуками без присутності матері; - щороку для спільного святкування разом з онуками власного дня народження (02 грудня) з 11:00 год. до 17:00 год. з можливістю відвідування дітьми її місця проживання, інших місць за бажанням дітей без присутності матері; - на щорічні весняні канікули визначити місце проживання дітей за місцем проживання позивачки, інших місць за бажанням дітей без присутності матері; - спільний відпочинок дітей з позивачкою у літній період до 14 днів за їх бажанням; -необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber.Skype); -у випадку хвороби дітей, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з матір`ю дату, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потреби в повноцінному розвитку відповідно до віку. Ухвалою судді від 27.10.2022 року відкрито провадження у справі та визначено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.29-30). 15.11.2022 року каналами електронної пошти до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідачки - адвоката Порхун О.П., в якому вона зазначила, що відповідачка заперечує проти позову повністю у зв`язку з безпідставністю позовних вимог, оскільки вона не чинить перешкод позивачці у спілкуванні та побаченні з внуками. Крім того, зазначила, що у лютому 2022 року було розірвано шлюб між нею та сином позивачки - [PERSON] , який є батьком їхніх спільних дітей. Після розірвання шлюбу відповідачка разом з дітьми переїхала до м. Тетіїв Київської області, де проживає по [ADDRESS] . Старший син [PERSON] навчається в Тетіївському ліцеї № 4, а менший син [PERSON] відвідує ДНЗ «Сонечко». Батько дітей [PERSON] та позивачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, жодного разу не відвідали навчальних закладів, де навчаються діти. Приїздили всього два рази до м. Тетієва, щоб провідати дітей, відповідачка не чинила їм жодних перешкод в цьому. Не дивлячись на те, що позивачка кожного разу при відвідуванні внуків влаштовувала скандали відповідачці, ображала її, вона не заперечувала їй в побаченні з дітьми. Крім того, позивачка жодного разу не зверталась до відповідачки з претензіями про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, а тому вважає, що в цій частині відсутній спір між ними. Відповідачка не погоджується із графіком побачень, який вимагає встановити в судовому порядку позивачка, оскільки діти відвідують навчальні заклади в робочі дні, у вихідні дні їм потрібен час, щоб відпочити, поспілкуватись з батьками, двома бабусями, тіткою, хрещеними батьками, погуляти з ровесниками на дитячих майданчиках. Такий запропонований позивачкою графік побачень з дітьми не залишає часу на побачення їх з іншими родичами та призведе до відсутності у дітей вільного часу. Щодо спілкування дітей з позивачкою по телефону, вайберу, відвідування дітей в присутності матері в місті Тетіїв, то відповідачка ніколи не заперечувала і не заперечує проти цього. Разом із тим, надати згоду на відвідування дітьми позивачки в с. Дзюньків впродовж тривалого часу відповідачка не може, так як хвилюється за їхню безпеку та життя через часті ракетні обстріли і відсутність можливості у дітей перейти в потрібний час до бомбосховища, котрого немає в с. Дзюнькові. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.41, 42). 20.12.2022 року до канцелярії суду начальником служби у справах дітей Погребищенської міської ради О. Мединською було надано належним чином засвідчені копії рішення виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 18 грудня 2022 року №446 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про визначення способу участі баби у вихованні внуків» та висновку, в якому орган опіки та піклування Погребищенської міської ради вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі громадянки [PERSON] у вихованні малолітніх внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними, а саме: вихідні дні (субота та неділя) один раз на місяць без присутності матері, день народження баби за бажанням внуків та рекомендувати громадянці [PERSON] не перешкоджати громадянці [PERSON] у спілкуванні з малолітніми внуками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 58-60). Ухвалою суду від 10.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.84). Позивачка та її представник - адвокат Скалецький О.О. в судовому засіданні погодились із запропонованим органом опіки та піклування способом участі позивачки у вихованні та спілкуванні малолітніх внуків. Крім того, позивачка [PERSON] в судовому засіданні 21.03.2023 року зазначила, що бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні з внуками. Вона достеменно не пам`ятає скільки разів за останній рік відвідувала внуків, можливо три - чотири рази. Вона раніше надавала певну матеріальну допомогу внукам. Менший онук відвідує дитячий садок «Сонечко», в якій школі навчається старший внук їй не відомо. Наголосила на тому, що коли вона приїжджала до внуків в м.Тетієв, то відповідачка не чинила перешкод у її спілкуванні з ними. Проте, [PERSON] не дозволяє дітям приїздити до неї додому в с.Дзюньків, мотивуючи це тим, що вона не бажає аби вони спілкувалися із теперішньою дружиною їхнього батька та її донькою, чим створює позивачці перешкоди у їх вихованні та спілкуванні із ними. Позивачка вважає, що внуки хочуть з нею спілкуватись і приїздити до неї додому, адже вона турбувалась про них ще з пологового будинку та впродовж тривалого часу їх виховувала. Крім того, позивачка не наполягала на стягненні на її користь судових витрат з відповідачки. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Порхун О.П. в судове засідання, призначене на 02.06.2023 року, не з`явились, натомість каналами електронного зв`язку представник відповідачки - адвокат Порхун О.П. на адресу суду 02.06.2023 року надіслала відзив на позовну заяву, в якому просила суд розглянути справу у їх з відповідачкою відсутність, заперечувала проти позовних вимог повністю, так як відповідачка не чинила перешкод позивачці у спілкуванні з її внуками, як і не заперечує проти спілкування та побаченнями позивачки з внуками у її присутності за місцем проживання матері з дітьми (а.с. 125). В той же час, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 21.03.2023 року зазначила, не заперечує проти спілкування позивачки з її дітьми, проте старший син не бажає спілкуватися із бабою, коли та йому телефонує. Також наголосила на тому, що вона не бажає, щоб діти приїздили до баби в с.Дзюньків, так як цього не хоче старший син, адже їхній батько проживає з новою дружиною через дорогу від домоволодіння позивачки. Дружина сина позивачки ображає дітей своїми неприйнятними висловлюваннями в їх адресу. При цьому вказала, що діти бажають бачитися з бабою в м. Тетіїв, не заперечувала проти відвідування бабою внуків у себе вдома. Представник відповідачки - адвокат адвокат Порхун О.П. в судовому засіданні 21.03.2023 року позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Представник органу опіки та піклування Мединська О.В. в судове засідання не з`явилась, натомість направленою на адресу суду телефонограмою повідомила, що не має можливості прибути у судове засідання у зв`язку з тим, що 02.06.2023 перебуває у відрядженні (а.с.124). Натомість, в судовому засіданні 21.03.2023 року повідомила, що відповідачка [PERSON] була присутня на засіданні комісії з питань прав дитини, на якій повідомила, що не чинить перешкод у спілкуванні позивачки з її внуками, проте бажає, щоб такі зустрічі відбувалися у її присутності за місцем її проживання в м.Тетіїв. Заслуханий в судовому засіданні 21.03.2023 року малолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив, що є внуком позивачки, бабусь у нього є три, він їх всіх любить. Про те, що дружина його батька ображає його своїми висловлюваннями він дізнався від матері, яка спілкувалася із нею по телефону. Він не проти відвідувати позивачку за місцем її проживання в с.Дзюньків та ночувати там. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши думку малолітнього [PERSON] , представника органу опіки та піклування Мединську О.В., дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.1993 року (а.с.9). Прізвище позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » змінено на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис за №5, виданого Погребищенським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с.8), Батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2022 року та серії [NUMBER] від 07 квітня 2022 року, виданих Погребищенським відділом ДРАЦС Вінницького району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 10-11). Позивачка є їх бабою. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 року у справі №143/1096/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6-7). Із акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї №1 від 02.05.2022 року слідує, що [PERSON] проживав разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] до 05.03.2022 року за адресою: [ADDRESS] . В даний час [PERSON] проходить службу в ЗСУ. З 05.03.2022 року діти проживають з матір`ю [PERSON] в с. Довгалівка. [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з липня 2021 року, весь цей час з дітьми займався батько (а.с.12). В довідці Погребищенської міської ради від 24.04.2023 року №8-63 зазначено, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року). За висновками Європейського суду з прав людини, наведеними у рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено СК України. Одним із завдань СК України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Відповідно до частин 9 та 10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У постанові Верховного Суду від 12.01.2023 року у справі №607/1377/22 зазначено, що тлумачення ст.257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Приписами ст.18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, до яких, серед іншого, відноситься припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно зі ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. За положеннями ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тлумачення ст.159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, та права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно Висновку органу опіки та піклування про визначення способу участі баби у вихованні онуків, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 08.12. 2022 року №446, орган опіки та піклування Погребищенської міської ради вважає за доцільне встановлення порядку участі баби [PERSON] у вихованні малолітніх внуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними, а саме: вихідні дні (субота та неділя) один раз на місяць без присутності матері, день народження баби, за бажанням онуків та рекомендувати громадянці [PERSON] не перешкоджати громадянці [PERSON] у спілкуванні з малолітніми онуками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 58-60). Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно зі ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Вирішуючи по суті позовну вимогу про зобов`язання відповідачки не чинити позивачці перешкод у спілкуванні та вихованні внуків, суд зважає на те, що права батьків не можуть переважати над правом дитини спілкуватися з близькими родичами, в тому числі бабою по лінії батька, обмеження прав дітей є неприпустимими через непорозуміння їх батьків з іншими родичами (бабою, дідом, тіткою, дядьком). Отже, баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги як до прав дитини та її людської гідності, так і інших осіб. Позбавлення позивачки права щодо повноцінної участі у спілкуванні та вихованні її внуків може позбавити дітей [PERSON] та [PERSON] родинних зв`язків з бабою, любові та турботи з боку останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Судом не встановлено наявності негативного впливу позивачки на процес виховання своїх внуків, а також будь-яких її дій всупереч інтересам дітей. Відтак, обставин, які б унеможливлювали спілкування позивачки з малолітніми внуками чи свідчили б, що таке спілкування не відповідає їх інтересам, в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Телеологічне (цільове) тлумачення вжитого у ст.1 ЗУ «Про охорону дитинства» визначення поняття «контакт з дитиною» у системному взаємозв`язку зі ст.257 СК України дозволяє стверджувати, що дід, баба мають право на контакт із внуками, що, серед іншого, включає їх можливість побачення та спілкування з дітьми, як за місцем постійного проживання останніх, так і діда, баби, що вочевидь сприятиме налагодженню між ними тісних родинних зв`язків, формуванню психоемоційного стану дітей в атмосфері поваги до традиційних сімейних цінностей, любові та взаєморозуміння. Зі змісту відзиву на позовну заяву та наданих в судовому засіданні пояснень відповідачки убачається, що вона не бажає аби діти відвідували місце постійного проживання баби та проводили там певний час, чим, на думку суду, створює перешкоди позивачці у повноцінній реалізації її права на участь у спілкуванні та вихованні її внуків [PERSON] та [PERSON] . Посилання відповідачки на відсутність у с.Дзюньків бомбосховища суд відхиляє, позаяк будь - яких доказів на підтвердження такої обставини нею не надано. Суд вважає неприйнятним доводи відповідачки про те, що дружина сина позивачки ображає дітей своїми неприйнятними висловлюваннями в їх адресу, оскільки вони також не доведені будь - яким доказами. З огляду на викладене, та виходячи з якнайкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні її внуків. Визначаючись із обґрунтованістю позовної вимоги про визначення способів участі позивачки у спілкуванні та вихованні внуків, суд вважає за можливе в цілому погодитися з висновком органу опіки і піклування та з позицією позивачки, яка не заперечувала проти встановлення запропонованих органом опіки та піклування способів її участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми внуками. На думку суду, запропоновані органом опіки та піклування способи участі позивачки у спілкуванні та вихованні внуків узгоджуються із принципом правової визначеності, так як сторонами не погоджено способи участі позивачки у вихованні внуків (періодичні чи систематичні побачення, відвідування дітьми місця проживання позивачки, місце та час їхнього спілкування тощо), а тому наявний спір про право, який підлягає вирішенню судом. Конструктивний аналіз абзацу другого ч.2 ст.159 СК України дає підстави для висновку, що побачення з дитиною особи, в тому числі баби, яка домагається в судовому порядку визначення способів її участі у вихованні дитини, може бути обумовлено судом з присутністю іншої особи, як-то матері, лише в окремих випадках і за умови, якщо це викликано інтересами дитини. Судом не встановлено, а відповідачкою не надано будь - яких доказів, які б свідчили про те, що побачення позивачки з внуками за місцем її постійного проживання в с.Дзюньків без присутності матері суперечило б інтересам дітей, чи призводило б до негативних наслідків для їх нормального духовного та морального розвитку. Разом із цим, запропонований позивачкою в позовній заяві графік спілкування з внуками, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потреби в повноцінному розвитку відповідно до віку, на думку суду, на даному етапі є надмірно обтяжливим як для дітей, так і для відповідачки, вимагатиме від останньої надмірних зусиль, оскільки остання проживає з дітьми поза межами населеного пункту, де постійно проживає позивачка, та може призвести до порушення як прав матері дітей на їх виховання, так і прав самих дітей. Відтак, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги про визначення способів участі позивачки у вихованні внуків та вважає за доцільне встановити наступний спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні з внуками: -побачення [PERSON] з внуками у суботу на неділю один раз на місяць за домовленістю із матір`ю дітей [PERSON] із можливістю відвідування внуками місця постійного проживання [PERSON] ; -побачення [PERSON] з внуками у день її народження (2 грудня) за бажанням внуків із можливістю відвідування ними місця постійного проживання [PERSON] . На переконання суду саме такий спосіб участі позивачки у вихованні внуків є достатнім для повноцінної реалізації нею своїх прав, відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, виходячи із пріоритетності інтересів дітей, позаяк сприятиме підтримці зв`язків між родичами, не порушуватиме режиму навчання та відпочинку дітей, не відриватиме їх від нормального, звичайного середовища та не заважатиме їх розвитку. При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні бабою внуків, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дітей, що буде відповідати їх інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що встановлений судом графік спілкування позивачки з внуками не позбавляє її права бачитись з дітьми в інші дні, у тому числі, на свята, канікули, дні народження тощо з дозволу матері дітей, якщо це не буде перешкоджати їх звичайному розпорядку дня, а також, що вони не вправі діяти всупереч інтересам дітей, допускати протиправних дій чи негативних розмов в присутності дітей. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивачка [PERSON] бажає судові витрати залишити за собою, то враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідачки на її користь.

Outcome: partial