Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22.10.1997 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що впродовж останнього часу відносини між сторонами погіршувались та протягом більше року вже припинені. На даний час спільне проживання сторін є неможливим через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам сторін. На даний час шлюб носить формальний характер та примирення між сторонами неможливе, оскільки спроби примирення до подання даного позову не дали жодних результатів. Крім цього, зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства, а шлюбні відносини між сторонами не можуть бути відновлені, оскільки позивач має намір створити сім`ю з іншим чоловіком. 08.03.2023 сторони уклали договір щодо здійснення батьківських прав та визначення проживання їх спільних дітей, яким узгодили проживання дітей разом з батьком та безпосередню участь матері у вихованні дітей. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.10.1997 Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, про що складений актовий запис № 12. 25.04.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 23.05.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 23.05.2023 позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. У судове засідання 23.05.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Засобами поштового зв`язку подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд установив, що 22.10.1997 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились, про що Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області складений актовий запис № 12. Після державної реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.10.1997 (а.с. 23). У даному шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 11). Діти сторін проживають разом із батьком, що підтверджується нотаріально посвідченим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини/дітей від 08.03.2023 (а.с. 24-25). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач посилалася на те, що впродовж останнього часу відносини між сторонами погіршувались та протягом більше року вже припинені. На даний час спільне проживання сторін є неможливим через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам сторін. На даний час шлюб носить формальний характер та примирення між сторонами неможливе, оскільки спроби примирення до подання даного позову не дали жодних результатів. Крім цього, зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства, а шлюбні відносини між сторонами не можуть бути відновлені, оскільки позивач має намір створити сім`ю з іншим чоловіком. Такі обставини повністю визнав у своїй заяві відповідач та не заперечував проти їх існування. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 215600426655 (платіж № 1150343578) від 06.04.2023 (а.с. 1), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 536,80 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 536,80 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved