Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антонова-22», до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Виконавчого комітету Вінницької міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності, виключення запису, зобов`язання до вчинення дій. Позов мотивовано тим, що відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22», затвердженого установчими зборами співвласників Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» та протоколом № 1 від 20.06.2019, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. Згідно п. 3.1. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Згідно п. 3.2. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Згідно п. 3.3. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» до виключної компетенції загальних зборів належать визначення обмежень на користування спільним майном. Протоколом № 1 установчих зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» проведених 20.06.2019, обрано головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» Кулебу Тетяну Василівну. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.06.2018 № 1315 здійснено списання багатоквартирного будинку [ADDRESS] з балансу Департаменту житлового господарства міської ради. Згідно акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 25.06.2018, затвердженого директором департаменту житлового господарства Фурманом Р.С., комісією у складі представників Вінницької міської ради та ПП «Бокуд» списано багатоквартирний будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , з балансу Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради, загальною площею будинку 4900,1 кв.м., з якої площа допоміжних приміщень складає 1679,4 кв.м., в тому числі підвали - 497,0 кв.м. Наказом голови правління [PERSON] № 3 від 21.02.2020 було створено комісію для проведення інвентаризації майна Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22». Актом інвентаризації нерухомого майна Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» від 28.02.2020 було виявлено багатоквартирний будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , загальною площею будинку 529,5 кв. м., з якої площа допоміжних приміщень складає 1679,4 кв.м. в тому числі підвали 497,0 кв. м. з яких № I - 56,6 кв.м., № II - 60,8 кв.м., № III - 60,5 кв.м., № IV 60,8 кв.м., № V - 13,6 кв.м., № VI - 46,1 кв.м., № XI 52,1 кв.м., № XII - 19 кв.м., № XIII - 56,6 кв.м., № XIV - 51,5 кв.м. Мешканець та співвласник квартири [ADDRESS] відповідач [PERSON] самовільно зайняв та встановив замки на дверях підвального приміщення № XIII площею 56,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . В спірному підвальному приміщенні знаходяться стояки труб опалення та гарячої, холодної води квартир, у доступі до яких відповідачі чинять перешкоди та обмежують їх обслуговування Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22», що унеможливлює забезпечення справної експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців - співвласників багатоквартирного будинку. Рішенням загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що проводилось 17.12.2020 та оформлено протоколом № 1 від 17.12.2020, більшістю голосів співвласників - 110 голосів, що складає 60,5 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень даного будинку, було вирішено зобов`язати звільнити підвальне приміщення загального користування № XIII площею 56,6 кв.м. самовільного зайнятого [PERSON] в термін до 20.01.2021. Листом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» від 04.01.2021 відповідача [PERSON] було повідомлено про Рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що проводилось 17.12.2020 про необхідність звільнити підвальне приміщення загального користування № XIII, площею 56,6 кв.м. самовільно зайнятого в термін до 20.01.21. На виконання вищевказаного рішення загальних зборів відповідачі жодним чином не відреагували та комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» та працівниками поліції було зрізано замок на дверях до підвального приміщення загального користування № XIII площею 56,6 кв.м, замінено на новий замок та опломбовано, про що складено відповідний акт від 21.01.2021. 04.03.2021 комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» в складі голови правління Кулеби Т.В. та членів комісії було виявлено, що на опломбованому підвальному приміщенні загального користування № XIII площею 56,6 кв.м. за адресою: будинок [ADDRESS] , зірвані пломби, про що складено відповідний акт від 04.03.2021 та опломбовано підвальне приміщення новими пломбами, не відкриваючи приміщення. 27.05.2021 за усною юридичною консультацією з приводу звільнення підвального приміщення самовільно зайнятого [PERSON] , голові правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» Кулебі Т.В. з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо про те, що частина підвального приміщення площею 55,4 кв. м. за адресою: будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної часткової власності по 1/4 частині за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради про державну реєстрацію прав та обтяжень № 56410046 від 02.02.2021. Підставою для реєстрації права власності на підвальне приміщення за відповідачами стало свідоцтво про право власності на житло б/н від 04.12.2000. На час створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» спірне підвальне приміщення відповідачам не належало на праві приватної власності, що підтверджується листом КП «ВМБТІ» від 29.05.2019 № 5466 відповідно до якого згідно матеріалів інвентаризаційних справ на багатоквартирний будинок [ADDRESS] станом на 29.12.2012 реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна проведена наступним чином: за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано на праві власності 47,5 кв.м. в даному будинку згідно Свідоцтва на право власності на житло від 04.12.2000. Зміни в реєстрації права власності відбулись на підставі Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради про державну реєстрацію прав та обтяжень № 56410046 від 02.02.2021, згідно якого збільшилась загальна площа квартири відповідачів - 48,4 кв.м та зареєстровано за ними також і підвальне приміщення (сарай) площею 55,4 кв.м. 3 огляду на те, що позивач не може реалізувати своє право власності на спірне майно у зв`язку з існуванням документів, що посвідчують таке право за іншою особою - відповідачами, то права та інтереси позивача підлягають захисту шляхом скасування Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2021 року № 56410046, припинення права власності за відповідачами на спірне майно, виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про право власності на спірне майно за відповідачами та звільнення відповідачами вказаного підвального приміщення. Ухвалою суду від 15.07.2021 відмовлено в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антонова-22» про забезпечення позову. Ухвалою суду від 16.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 24.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання. Окрім того, витребувано у Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на квартиру [ADDRESS] ; у Виконавчого комітету\~Вінницької міської ради реєстраційну справу на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03.11.2021 зупинено провадження у цивільній справі № 127/17808/21 до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] . Ухвалою суду від 18.07.2022 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.09.2022 закрито провадження в частині позовних вимог до [PERSON] . Ухвалою суду від 02.11.2022 клопотання відповідача [PERSON] про залишення без розгляду позовної заяви залишено без задоволення. Ухвалою суду від 02.11.2022 витребувано у Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на будинковолодіння [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту. Окрім цього, вимога про скасування рішень про державну реєстрацію і припинення права власності на квартиру в цілому є непропорційним втручанням у його та членів його родини право власності, які правомірно володіють частиною цього майна. Представник співвідповідача ВК ВМР Олексюк Т.С. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки ВК ВМР є неналежним відповідачем у даній справі. Зазначила, що ВК ВМР не приймалось рішення № 56410046 від 02.02.2021 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яке просить скасувати позивач. До матеріалів справі дане рішення також не долучено. Інші співвідповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у позові просили відмовити. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22», затвердженого установчими зборами співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» та протоколом № 1 від 20.06.2019, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно п. 3.1. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Згідно п. 3.2. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Згідно п. 3.3. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема, визначення обмежень на користування спільним майном. Протоколом № 1 установчих зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» проведених 20.06.2019, обрано головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА-22» Кулебу Тетяну Василівну. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.06.2018 № 1315 здійснено списання багатоквартирного будинку [ADDRESS] з балансу Департаменту житлового господарства міської ради. Згідно акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 25.06.2018, затвердженого директором департаменту житлового господарства Фурманом Р.С., комісією у складі представників Вінницької міської ради та ПП «Бокуд» списано багатоквартирний будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , з балансу Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради, загальною площею будинку 4900,1 кв.м, з якої площа допоміжних приміщень складає 1679,4 кв.м., в тому числі підвали - 497,0 кв.м. Наказом голови правління Кулеби T.B. № 3 від 21.02.2020 було створено комісію для проведення інвентаризації майна Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22». Актом інвентаризації нерухомого майна Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» від 28.02.2020 було виявлено багатоквартирний будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , загальною площею будинку 4529,5 кв. м., з якої площа допоміжних приміщень складає 1679,4 кв.м. в тому числі підвали 497,0 кв. м. з яких № I - 56,6 кв.м., № II - 60,8 кв.м., № III - 60,5 кв.м., № IV 60,8 кв.м., № V - 13,6 кв.м., № VI - 46,1 кв.м., № XI 52,1 кв.м., № XII - 19 кв.м., № XIII - 56,6 кв.м., № XIV - 51,5 кв.м. Рішенням загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що проводилось 17.12.2020 та оформлено протоколом № 1 від 17.12.2020, більшістю голосів співвласників - 110 голосів, що складає 60,5 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень даного будинку, було вирішено зобов`язати звільнити підвальне приміщення загального користування № XIII площею 56,6 кв.м. самовільно зайнятого [PERSON] в термін до 20.01.2021. Листом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» від 04.01.2021 відповідача [PERSON] було повідомлено про Рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що проводилось 17.12.2020, про необхідність звільнити підвальне приміщення загального користування № XIII, площею 56,6 кв.м. самовільно зайнятого в термін до 20.01.21. Оскільки відповідачами звільнено вище вказане підвальне приміщення не було, комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» та працівниками поліції було зрізано замок на дверях до підвального приміщення загального користування № XIII площею 56,6 кв.м., замінено на новий замок та опломбовано, про що складено відповідний акт від 21.01.2021. 04.03.2021 комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АНТОНОВА - 22» в складі голови правління Кулеби Т.В. та членів комісії було виявлено, що на опломбованому підвальному приміщенні загального користування № XIII площею 56,6 кв.м. за адресою: будинок [ADDRESS] , зірвані пломби, про що складено відповідний акт від 04.03.2021 та опломбовано підвальне приміщення новими пломбами, не відкриваючи приміщення. В судовому засіданні було оглянуто реєстраційну справу на квартиру [ADDRESS] . Так, судом встановлено, що 28.01.2021 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зареєстровано на праві спільної часткової власності по 1/4 частині частину сараю в підвалі площею 55,4 кв.м. за адресою: будинок [ADDRESS] ; підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності на житло, серія та номер: б/н, виданий 04.12.2000, видавник: виконавчий комітет Вінницької міської ради; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56410046 від 02.02.2021 11:09:09, [PERSON] , Виконавчий комітет Вінницької міської ради, Вінницька обл., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.02.2021. В судовому засіданні було оглянуто та досліджено матеріали інвентаризаційних справ на квартиру [ADDRESS] та на будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі Голден проти Сполученого королівства та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами статті 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав. Власність\~зобов`язує. Власник\~не може\~використовувати право\~власності на\~шкоду правам,\~свободам та\~гідності громадян,\~інтересам суспільства,\~погіршувати екологічну\~ситуацію та\~природні якості\~землі. Держава\~не втручається\~у здійснення\~власником права\~власності. Діяльність\~власника може\~бути обмежена\~чи припинена\~або власника\~може бути\~зобов`язано\~допустити до\~користування його\~майном інших\~осіб лише\~у випадках\~і в\~порядку,\~встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом ( ст. 328 ЦК України). Статтею 355 ЦК України визначено, що майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно\~може належати\~особам на\~праві спільної\~часткової або\~на праві\~спільної сумісної\~власності. Право\~спільної власності\~виникає з\~підстав,\~не заборонених\~законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України). Відповідно частини 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Вказана норма кореспондується з положеннями пункту 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають (частина 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у редакції на час спірних правовідносин). Відповідно рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року у справі N 4-рп/2004 (N 1-2/2004) про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) слід розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Разом з цим, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. За ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ст.18 Закону за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником. За ч. 4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За пунктом 1 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Позивачем є особа, яка через суд пред`являє матеріально правову вимогу до відповідача (порушника права позивача). Відповідачем, відповідно, є особа, яка має відповідати за позовом, тобто особою, яка порушила право позивача, про захист якого позивач просить суд, та до якої власне звернуто матеріально правову вимогу позивача. Як встановлено\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~51\~ЦПК України\~суд першої\~інстанції має\~право за\~клопотанням позивача\~до закінчення\~підготовчого провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання залучити\~до участі\~у ній\~співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 17.04.2018 (справа № 523/9076/16 ц, провадження 14-61цс18 від 17.04.2018 року дійшла наступних висновків: «Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Суд на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки процесуальний закон правом визначення відповідача наділяє виключно позивача, суд позбавлений можливості з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача на належного чи залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача. Як встановлено судом, право спільної\~часткової власності\~по 1/4\~частині на\~частину сараю\~в підвалі\~площею 55,4\~кв.м.\~в будинку\~ [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] державним реєстратором Нечипуришиною Юлією Анатоліївною на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56410046 від 02.02.2021 11:09:09. Тому, на переконання суду, оскільки саме державний реєстратор приймав Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2021, остання мала б відповідати за позовними вимогами в частині скасування даного рішення, припинення права власності та виключення запису. Отже, Виконавчий комітет Вінницької міської ради є неналежним відповідачем у даній справі. Окрім того, відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Цивільним законодавством передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як віндикація. Віндикація це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Таким чином, особа, яка вважає, що порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 (провадження N 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 (провадження N 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц (провадження N 14-338цс18) та інших звернуто увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18) зроблено висновок, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є потрібними для ефективного відновлення порушеного права. Подібні висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21), від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21). Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту. З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог позивача до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Виконавчого комітету Вінницької міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності, виключення запису, зобов`язання до вчинення дій, слід відмовити. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України судові витрати суд залишає за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed