Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

02 березня 2023 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, в якій позивач просив: - визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, судом 02 березня 2023 року направлений запит до відповідного органу реєстрації (а.с. 28). 07 березня 2023 року судом отримано відповідь від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 06 березня 2023 року за № 02-18/55, за змістом якої встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Ухвалою суду від 08 березня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також, даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 30-31). 27 березня 2023 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Службу у справах дітейДрабинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 42-43). Ухвалою від 24 квітня 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду (а.с. 53-54). Аргументи учасників справи В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що з відповідачкою [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2010 року. Під час перебування позивача з відповідачкою у шлюбі в них народились спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, 04 серпня 2020 року рішенням Новосанжарського районного суду їх шлюб було розірвано. Після цього відповідачка переїхала на постійне проживання в інший населений пункт - с. Мала Перещепина. Спільні діти сторін - [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом із батьком. Вони знаходяться на утриманні батька, проживають в облаштованому будинку, що належить позивачу на праві власності. В цей же час відповідачка проживає окремо. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про визначення місця проживання спільних синів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просив визначити місце проживання синів - [PERSON] та [PERSON] - з ним. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 березня 2023 року відповідачці надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами. Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі й повістка, які направлялись на зареєстровану адресу проживання відповідачки, отримані останньою (а.с. 35). Відповідачка своїм правом надати відзив на позов не скористалась. 27 березня 2023 року від [PERSON] до суду надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, в якій вона просила також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 40). Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду 17 травня 2023 року заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 60). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 57). В заяві, наданій до суду 27 березня 2023 року, просила розглядати справу без її участі (а.с. 40). Представники третіх осіб - органу опіки та піклування Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Служби у справах дітейДрабинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області - в судове засідання не забезпечили явку своїх уповноважених представників, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином. 16 травня 2023 року від Служби у справах дітейДрабинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності третьої особи, також у заяві вказано, що Драбинівська сільська рада при вирішенні відповідної справи покладається на розсуд суду (а.с. 58). 17 травня 2023 року від Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи, також у заяві вказано, що Драбинівська сільська рада при вирішенні відповідної справи покладається на розсуд суду (а.с. 59). 24 березня 2023 року від органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшов висновок органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання дітей» щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] (а.с. 38), затверджений рішенням виконавчого комітету Драбинівської сільської ради від 22.03.2023 № 18 (а.с. 37). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 30 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Під час шлюбу у сторін [INFO] народився спільний син - [PERSON] , актовий запис № 12 (а.с. 9), а також [INFO] народився спільний син - [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 року шлюб, укладений між сторонами розірвано (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради від 02.03.2023 № 82 [PERSON] належить на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , в якому позивач [PERSON] проживає разом із синами [PERSON] та [PERSON] без реєстрації (а.с. 13). На підтвердження того, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , позивачем до суду надана копія договору купівлі-продажу від 04 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І., зареєстрований в реєстрі № 522 (а.с. 19-20) та копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 260018296 від 04.06.2021 (а.с. 21). Поряд з цим, мати дітей - [PERSON] - зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Отже, мати проживає окремо від дітей. На підтвердження цієї обставини позивачем надана довідка Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.02.2023 № 74, відповідно до якої зазначено, що [PERSON] має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Враховуючи те, що сторони припинили подружні стосунки, сини залишились проживати разом із батьком, а мати проживає окремо, і сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дітей із батьком. Надаючи оцінку позовним вимогам [PERSON] , суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі статтю 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин 2, 8, 9 статті 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною третьої статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з частиною 1 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 2 статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частина 2 статті 161 СК України). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У п. 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові №756/2109/16-ц. Висновки щодо правозастосування Надаючи оцінку позовним вимогам про визначення місця проживання малолітніх дітей із батьком, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 30 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Під час шлюбу у сторін [INFO] народився спільний син - [PERSON] , актовий запис № 12 (а.с. 9), а також [INFO] народився спільний син - [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 року шлюб, укладений між сторонами розірвано (а.с. 7-8). Як встановлено на підставі досліджених документів, місцем фактичного проживання позивача разом із малолітніми синами є будинок за адресою: [ADDRESS] , який на підставі договору купівлі-продажу від 06 червня 2021 року належить позивачу - батьку дітей (а.с. 19-20). Право власності позивача на зазначений будинок підтверджується наданим до суду Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 260018296 від 04.06.2021 (а.с. 21). Одночасно, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією, що міститься у довідці Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.02.2023 № 74, [PERSON] має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Отже, судом встановлено, що сторони проживають окремо, а їх малолітні сини проживають разом із батьком. Згідно з довідкою-характеристикою від 21.02.2023 № 75, наданою Виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, гр. [PERSON] проживає на території Драбинівської сільської ради в селі Крута Балка, працює трактористом в ПП «Остапченко» та проживає разом із двома синами: [PERSON] та [PERSON] . За час проживання на території сільської ради гр. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягався, скарг на його адресу до сільської ради не поступало, працелюбний, ввічливий, з повагою ставиться до людей старшого покоління, компрометуючих матеріалів сільська рада на позивача не має (а.с. 16). Згідно з характеристикою позивача, наданою ФОП [PERSON] , позивач [PERSON] працював у ФОП [PERSON] з 13.05.2017 по 22.12.2022 на посаді тракториста. Зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник. Доручену роботу здійснював старанно, добросовісно. Проявив себе як працівник, якому можна довірити роботу, яка потребує особливої відповідальності. Веде тверезий спосіб життя, умов трудового договору не порушував (а.с. 17). Відповідно до карти обстеження та медичного огляду від 17.02.2023 на обліку у лікаря психіатра та нарколога позивач не перебуває (а.с. 18). З наданого до суду акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21 лютого 2023 року, встановлено, що [PERSON] проживає разом із синами у власному будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до висновку виконавчого комітету Драбинівської сільської ради, як органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання дітей» (а.с. 38), затвердженого рішенням виконавчого комітету Драбинівської сільської ради від 22.03.2023 № 18 (а.с. 37), виконавчий комітет Драбинівської сільської ради, як орган опіки та піклування, вважав за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] . Крім того, в зазначеному висновку міститься інформація про те, що будинок, у якому проживає позивач із синами, складається з 3-х житлових кімнат із зручностями та водопостачанням, кімнати умебльовані, в наявності побутова техніка, одяг та речі у задовільному стані. Для виховання, розвитку та проживання дітей створені всі необхідні умови. Одяг у дітей у задовільному стані відповідно до віку та сезону, кожен має окрему кімнату, в наявності облаштоване місце для навчання. Діти навчаються у Крутобалківському НВК «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-заклад дошкільної освіти». Під час проведення працівником служби у справах дітей бесіди із старшою дитиною, [PERSON] , [INFO] , останній повідомив, що із матір`ю спілкуватись не бажає, оскільки вона зловживає алкоголем і часто знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а на запитання, з ким він хоче проживати, хлопчик прямо відповів, що бажає проживати з батьком, а не матір`ю. З матір`ю зв`язатись не вдалось, оскільки за адресою: [ADDRESS] , вона не проживає. Враховуючи те, що висновок виконавчого комітету Драбинівської сільської ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання, наданий за місцем фактичного проживання позивача та його малолітніх синів, суд вважає за необхідне прийняти його до уваги. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд, вважав за можливим не заслуховувати думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні з огляду на його вік, з метою уникнення додаткової стресової ситуації, та враховуючи те, що матір надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Суд враховує думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , який, як зазначено вище, висловив своє бажання жити разом із батьком. Суд зазначає, що відповідачка не заперечувала проти задоволення позову. Нею не вказано на обставини, за яких сини не могли б проживати з батьком. З огляду на вищевикладене, враховуючи висновок виконавчого комітету Драбинівської сільської ради, як органу опіки та піклування, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей із батьком підлягають задоволенню. Суд зазначає, що визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з батьком на даний час необхідно, виходячи з найкращих інтересів дітей, їх прив`язаності до батька, враховуючи їх вік та потреби у повсякденному житті. На даний час зміна місця проживання дітей може негативно вплинути на їх психо-емоційний стан та подальший розвиток. При цьому суд враховує можливість батька забезпечити належні умови проживання, виховання та розвитку дітей, а також суд враховує те, що мати дітей має можливість безперешкодно відвідувати синів, спілкуватися з ними, здійснювати свої батьківські обов`язки. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним відповідно до квитанції № 23-15051703/С від 23 лютого 2023 року судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved