Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем, однак стосунки між ними погіршилися. Відповідач наразі проживає окремо та не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини. Позивач самостійно позбавлена можливості забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому повідомив про часткове визнання позову та згоду на стягнення аліментів в розмірі 1800,00 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування відзиву зазначає, що намагається брати участь у вихованні та забезпеченні дитини, однак не є працевлаштованим. Також на його утриманні перебуває непрацездатна матір - пенсіонер. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2014 року, а.с. 8). Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з\~приписами ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~частини другої\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким змінені положення Сімейного Кодексу України, згідно з якими можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі перестала пов`язуватися з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержанням частини доходу в натурі. Частинами першою, третьою\~статті 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з викладеного, право на утримання має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з частиною п`ятою ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідачем приєднано до відзиву відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків №0705-23-03344 від 09.05.2023, з якої вбачається, що за період з першого по четвертий квартал 2022 року інформація про доходи останнього відсутня (а.с 24). Також [PERSON] надав довідку Пенсійного фонду України від 05.05.2023, яка свідчить про відсутність утриманих пенсійних відрахувань від отриманих прибутків (а.с 25). Разом з тим, суд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду по справі № 344/10971/16-ц від 23.12.2019 року. Законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісячної сплати аліментів на утримання дитини в разі втрати роботи чи перебуванні в статусі безробітного. При визначенні розміру аліментів на дитину, суд враховує, що відповідач є працездатним, а додана до відзиву копія пенсійного посвідчення про призначення пенсії за віком матері (а.с 26), не є належним доказом на підтвердження обставин, що остання перебуває на його утриманні. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання доньки, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також те, що в суду відсутня інформація, що відповідач має інші аліментні зобов`язання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. Відповідно до частини першої\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти обов`язок зі сплати судового збору. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed