Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що їхні батьки [PERSON] та [PERSON] проживали\~ разом у своєму будинковолодінні\~ по [ADDRESS] . \~ [INFO] \~ помер батько позивачів [PERSON] , після похорону\~ батька, мати позивачів [PERSON] продовжувала\~в подальшому проживати\~ у своєму будинковолодінні\~ по [ADDRESS] . \~ Позивачі не претендували на майно батька, тому\~ мати сама приймала спадщину чоловіка, яка\~ на той час складалась із земельних ділянок для ведення товарного с/г виробництва, які належали йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серія\~ ІІ-Іф №040925\~ від 05.06.2001р. З цього приводу в нотаріальній конторі їй було видано свідоцтво про право на спадщину\~ за законом\~ від 14.09.2011р. на право на земельну ділянку, площею 0,62 га, що складається із\~ ділянок : площею 0,25га, площею 0,20га, площею 0,18га, розташовану\~ на території\~ с.Перекоси, Томашівської с/Ради. 30.07.2013 року\~ помирає мати позивачів\~ [PERSON] , провівши її похорони, позивачі вирішили двоє прийняти її спадщину\~ і в 6-ти місячний строк звернулись з відповідними заявами\~ про прийняття спадщини до Калуської районної державної нотаріальної контори\~ від 17.01.2014, яка складалася із\~\~ будинковолодіння по [ADDRESS] \~ і\~ земельну ділянку\~\~ 0,62га, яку мати успадкувала від батька [PERSON] . З цього приводу нотаріусом було видано позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом\~\~ від 07.02.2023 на будинковолодіння по [ADDRESS] ,\~ а на земельну ділянку розміром 0,62га, яка належала матері згідно свідоцтва про право на спадщину\~ від 14.09.2011, нотаріусом\~ було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки мати за час свого життя прийняту спадщину згідно свідоцтва про право на спадщину\~ не\~ зареєструвала\~ в управлінні Держкомзему\~ і ця ділянка за матір`ю не була в реєстрі Держкомзему. В позасудовому порядку вони не мають можливості визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушені звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Представник позивачів подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. В\~судовому засіданні\~встановлено,\~що \~ [INFO] \~ помер\~батько позивачів\~ [PERSON] (а.с.12). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2011 мати позивачів [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] земельні ділянки площею 0,25га, площею 0,20га, площею 0,18га, розташованих\~ на території\~ с.Перекоси, Томашівської с/Ради (а.с.14). 30.07.2013 року\~ помирає мати позивачів\~ [PERSON] (а.с.15). В 6-ти місячний строк позивачі звернулись з відповідними заявами\~ про прийняття спадщини до Калуської районної державної нотаріальної контори\~ від 17.01.2014, яка складалася із\~\~ будинковолодіння по [ADDRESS] \~ і\~ земельну ділянку\~\~ 0,62га, яку мати успадкувала від батька [PERSON] . З цього приводу нотаріусом було видано позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом\~\~ від 07.02.2023 на будинковолодіння по [ADDRESS] (а.с.18),\~ а на земельну ділянку розміром 0,62га, яка належала матері згідно свідоцтва про право на спадщину\~ від 14.09.2011 нотаріусом\~ було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки мати за час свого життя прийняту спадщину згідно свідоцтва про право на спадщину\~ не\~ зареєструвала\~ в управлінні Держкомзему\~ і ця ділянка за матір`ю не була в реєстрі Держкомзему. Таким чином, на час смерті матері позивачів належало спадкове майно, яке складалося із будинковолодіння\~ та земельних ділянок площею 0,62 га , які вона набула шляхом спадкування, але до кінця недооформила свої спадкові права в установленому законом порядку.\~ Як вбачається із витягів\~з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] \~\~належали земельні ділянки: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,25\~га із кадастровим номером 2622887800:05:001:0349; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,20 га із кадастровим номером 2622887800:05:001:0351; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,18 га із кадастровим номером 2622887800:05:001:1979. Відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зіст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Застаттею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч.1ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно дост. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається зіст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як передбачено ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із\~збереженням\~її\~цільового призначення. Відповідно дост.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України\~громадяни\~України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, діти спадкодавця, згідно ст.1261 ЦК України, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім нього, інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядкуст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбаченуст. 1241 ЦК України, не має. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. За таких обставин, враховуючи вище викладене, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: approved