Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~23 вересня 2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Олійник Л.М. звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковська О.П., за результатом розгляду якої позивач просить: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- встановити \~ \~ \~ \~факт батьківства [PERSON] , а саме визнати [PERSON] , який помер [INFO] батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Кременчук, Полтавської області, матір`ю якої є [PERSON] ; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , виданого [PERSON] 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П. за реєстровим № 102, зазначивши, що спадкоємцями указаного у цьому свідоцтві майна громадянина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] - 1/2 частка та його син [PERSON] - 1/2 частка; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- внести зміни до свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки ВАЗ, моделі 111740, тип - легковий універсал, 2008 року випуску, зеленого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , виданого [PERSON] 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П. за реєстровим № 103, зазначивши, що спадкоємцями указаного у цьому свідоцтві майна громадянина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] - 1/2 частка та його син [PERSON] - 1/2 частка. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначено, що позивач є донькою померлого [INFO] [PERSON] , який на день смерті проживав в м. Бердянськ Запорізької області. В свідоцтві про її народження запис про батька наявний та зазначений [PERSON] , а згідно відомостей з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька внесені відповідно до ч. 2ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі (зі слів матері). Батьки проживали тривалий час разом без реєстрації шлюбу. За життя [PERSON] визнавав її своєю донькою, опікувався та виховував, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків, спільно проводили відпочинок. Крім неї спадкоємцем першої черги є син [PERSON] - [PERSON] . Після смерті батька вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через різні прізвища. У зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме, що покійний [PERSON] є батьком [PERSON] . Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2022 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю (а.с. 49). 27 жовтня 2022 року справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022, передана в провадження судді Скользнєвої Н.Г.(а.с. 51). Ухвалою суду від 7 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 59-60). Ухвалою суду від 9 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивачки\~ [PERSON] \~\~-\~адвоката\~Олійник\~Л.М.,\~про проведення\~судового засідання\~по справі в\~режимі відеоконференції з використанням технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (а.с. 78). Ухвалою суду від 7 лютого 2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 83-84). Ухвалою суду від 6 березня 2023 року підготовче\~провадження закрито,\~справа призначена\~до судового\~розгляду по\~суті (а.с. 97-98). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити на підставі доводів, які викладені по суті позову. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Третя особа - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковська О.П. у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 58). Місце реєстрації приватного нотаріусу БМНО Запорізької області Вержиковської О.П.: [ADDRESS] . Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 місто Бердянськ є тимчасово окупованою територією. За приписами ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. На підставі викладеного виклик відповідача [PERSON] та представника третьої особи провадився через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 62-63, 85-86,100-101, 156-157). Таким чином відповідач та представник третьої особи повідомлені про час та місце слухання справи у спосіб передбачений законом та не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 111). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00008713312 від 08.02.2011 р. відомості про батька були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с. 112-113). [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав в м. Бердянськ Запорізької області що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане Бердянським міськрайонним ВДРАЦЦ Південно-Східного міжрегіонального УМ (м. Дніпро) 25.08.2020 р., актовий запис № 1397 (а.с. 123). У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 130). Постановою № 51/02-31 від 12.04.2021 року приватним нотаріусом Вержиковською О. П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , на підставі п.п. 4.2, п. 4 глави 10 порядку «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин» (а.с. 115). Крім [PERSON] спадкоємцем першої черги є син [PERSON] - [PERSON] , який 03.06.2021 р. отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки ВАЗ, моделі 111740, тип - легковий універсал, 2008 року випуску, зеленого кольору, шасі (кузов, рама) N° [NUMBER] . Свідоцтва зареєстровані в реєстрі за № 102, № 103 (а.с. 36-39). Ухвалою Автозаводського суду м. Кременчука по справі № 524/4418/21 від 19.08.2021 р. заява позивачки про встановлення факту батьківства залишена без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99141336). Суд, при винесені рішення виходить з такого. Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами. Виходячи з дати народження дитини, а саме - [INFO] . Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідач до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, а докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання, ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є хрещеною матір`ю [PERSON] і знає їх родину більше 30 років. Мати [PERSON] , батько [PERSON] . Вони жили разом як родина, але без реєстрації. Коли [PERSON] було 36 років, вони переїхали разом до м. Бердянська, прожили там 3 роки у нього в квартирі, а потім вона повернулася у м. Кременчук. А потім десь через півтори два роки приїхав до [PERSON] . Після виходу на пенсію він вирішив повернутися до м. Бердянська, де і помер [INFO] . Але він часто приїжджав до [PERSON] у гості, переймався нею, купував їй речі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] . Познайомилася з [PERSON] у 1996 р. на відпочинку, почали зустрічатися, налагоджувати стосунки. Їздили один до одного в гості, а з 1999 по 2001 рік стали проживати разом однією родиною, але шлюб не реєстрували. Коли вона була вагітна [PERSON] , [PERSON] вдарив її . У 2001 році вона переїхала знову у м. Кременчук бо у м. Бердянську не знайшла роботу. У березні 2001 року році [PERSON] приїхав до м. Кременчук і по 2007 рік вони проживали разом у м. Кременчук. У 2007-2008 році він повернувся до м. Бердянськ, тому що переймався за майно. Донька [PERSON] постійно їздила до батька. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідка [PERSON] . Знає її з 2011 року. Знає батька [PERSON] , який часто приїжджав до неї з м. Бердянська. Судом також досліджені в судовому засіданні фотографії, на яких зображені [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] під час спільного відпочинку. Встановлення факт наявності родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON] необхідне для реалізації права [PERSON] на спадкування . Отже, судом встановлено, що за життя [PERSON] визнавав позивачку своєю донькою, опікувався та виховував її, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків, спільно проводив відпочинок з нею. Тому вимоги про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. Щодо вимог про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину суд виходить з такого. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України). Як вбачається з матеріалів спадкової справи заповіт померлий [PERSON] не склав. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року 1810/5). Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статі 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено ст. 1300 ЦК України. Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Якщо документи підтверджують право власності спадкоємців на нерухоме майно відомості про зміни повинні бути внесені до Державного реєстру речових прав нерухоме майно в установленому законом порядку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від листопада 2019 року у справі № 758/5329/15 (провадження N° 61-18376св18). На підставі викладеного, враховуючи, що судом встановлено факт батьківства, а отже, права позивачки, як спадкоємиці, порушені, тому вимога про внесення змін до свідоцтв про право на спадкування підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved