Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 06 березня 2023 року надійшла позовна заява в якій [PERSON] просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 28 вересня 2021 року за №9676 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості в сумі 14418,46 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що сума заборгованості за процентами та сумою кредиту не відповідає розміру заборгованості, він із такою не погоджується, тому заборгованість не є безспірною, відповідач не надсилав йому жодних повідомлень та вимог про усунення порушень зобов`язань, з 22 лютого 2017 року нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. У позовній заяві [PERSON] просить справу розглядати у його відсутність. 3. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у їх відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. 4. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомила, не заявила про розгляд справи у її відсутність, не подала пояснень щодо позову, до суду не надано витребувані копії документів на підставі яких здійснено виконавчий напис. 5. Представник Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гонта А.А. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги [PERSON] МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА (у редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) 6. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 7. Як зазначено у п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи. У ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1). Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ч. 2). Як зазначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (ч. 1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ч. 2). В силу ч. 1 ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». 8. Згідно підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно підпункту 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. У підпункті 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В силу підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік). Як зазначено у підпункті 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. 9. Згідно п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 10. У п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів. 11. Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа №6-887цс17), Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року (справа №137/1666/16-ц), від 02 липня 2019 року (справа №916/3006/17), від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц) зазначили наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Водночас як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 12. Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року (справа № 554/6777/17) вказав, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 13. У постанові від 13 жовтня 2021 року Верховний Суд у цій же справі (справа №554/6777/17) вказав, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». 14. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року (справа №357/12818/17) вказав, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 15. 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №9676, яким стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором №490991953 від 14 вересня 2018 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Флексіс» на підставі договору №2 про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №21-12/20 про відступлення прав вимоги від 21 грудня 2020 року. Строк платежу за кредитним договором настав, божником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року. Сума заборгованості за кредитним договором №490991953 від 14 вересня 2018 року становить 14418,46 грн., з яких: заборгованість за процентами та комісією за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року в сумі 7375,04 грн.; заборгованість за сумою кредиту за період з 21 грудня 2020 року по 20 липня 2021 року в сумі 6543,42 грн. Виконавчий напис набирає чинності від дати його вчинення. 16. 15 грудня 2021 року постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сергою Н.В. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №9676, виданого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., боржником є [PERSON] , стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал», про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами та комісією у розмірі 7375,04 грн. та заборгованості за сумою кредиту - 6543,42 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». 17. Згідно інформаційної довідки за виконавчим провадженням ВП [NUMBER] від 15 грудня 2021 року щодо божника [PERSON] сума заборгованості станом на 04 травня 2023 року становить 13721,16 грн., з них заборгованість - 12143,31 грн. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 18. Згідно виконавчого напису такий вчинено на підставі ст. 262 ЦК України, ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку, пункту 2 Переліку. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині. 19. У зв`язку з тим, що постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконною та нечинною, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. 20. Приватний нотаріус на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису від 28 вересня 2021 року діяла на підставі пункту Переліку, який був незаконним та нечинним, тому законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису не було. 21. Приватний нотаріус Сазонова О.М., ТОВ «Вердикт Капітал» не надали суду доказів, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально. Подання стягувачем нотаріусу не нотаріально засвідченого договору є незаконним. 22. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Приватний нотаріус Сазонова О.М., ТОВ «Вердикт Капітал» не надали суду доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. Враховуючи те, що позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, заборгованість не є безспірною. 23. Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують, що позивачу направлялося повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, повідомлення про заміну кредитора в результаті переуступки права вимоги, повідомлення про початок процедури стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса. 24. Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 25. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, якими спростовуються твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 26. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved