Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 26.02.2020 у розмірі 16495,73 гривень станом на 13.12.2022, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 16495,73 гривень, а також 2684,00 гривні понесених судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що "Monobank" - це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Умови та правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https//www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або у мобільному додатку. Відповідно до Умов та правил обслуговування в АТ "Універсал Банк", ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених у цьому Договорі (п. 5.1). Форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги (п. 5.5). Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до її активізації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру банку (а.с. 5.7). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день викорстання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 калундарних днів у році за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступинй за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця (п. 5.9). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та терміни, зазначені у мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу, згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п. 5.11). У разі виникнення прострочення зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної у тарифах (п. 5.15). У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних (п. 5.16). 26 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26.02.2020. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами на умовах, передбачних договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач ж не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 12.11.2022 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість стала простроченою. Банк 12.11.2022 направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вжив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 29.08.2022 став у формі "на вимогу". Загальний залишок заборгованості [PERSON] перед позивачем за договором станом на 13.13.2022 становить 16495,73 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 16495,73 грн, заборгованості за пенею - 0 грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві вказує про те, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі, а також просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Разом з позовною заявою позивачем до суду подано клопотання, в якому він просить справу розглядати без участі його представника, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі (а.с. 36). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 44-47) за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 49), а також шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 50) Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Ухвалою суду від 15.05.2023 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З урахуванням того, що розгляд та завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 26 лютого 2020\~року [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг АТ "Універсал банк". У анкеті-заяві зазначено, що відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях; вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку, підтвердив, що ця анкета-заява є заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (а.с. 8). Як вказав позивач, на підставі\~вказаної анкети-заяви відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено Умови обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK| Universal Bank) (а.с. 9-21), умови використання Чорної картки monobank (а.с. 22-23) та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 24-26). Однак суд звертає увагу на те, що вказані документи не містять будь-якого підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви, на що вказала у своїй постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду. Більше того згадані умови набувають чиності з 27.11.2021, а анкета-зава підписала ще 26.02.2020. З долученого ж до матеріалів позову розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.02.2020, укладеного між Універсал Банком та клієнтом [PERSON] станом на 13.12.2022 (а.с. 6-7), встановлено, що останній користувався кредитними коштами, погашав наявну заборгованість, що підтверджує наявність між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у вказаному розрахунку визначена в розмірі 16495,73 гривень. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитних зобов`язань, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 26 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, на підставі якої, як вказав позивач, відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок Як вбачається із розрахунку заборгованості, позивач надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, що і робив останній, знімаючи кошти та вносячи їх на свій рахунок, що є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Однак, як вказав представник банку, [PERSON] не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, тому станом на 13.12.2022 допустив виникнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16495,73 грн. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що боржник належним чином не виконує вз`яті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість у розмірі 16495,73 грн. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав. Тому, дослідивши надані АТ «Універсал Банк» письмові докази, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 16495,73 грн заборгованості станом на 13 грудня 2022 року за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 26.02.2020. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 35). Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2684,00 грн сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. 3, 509, 526, 527, 610, 626, 627, 628, 1050, 1054, ЦК України, ст. 12, 81, 141, 211, 247 ЦПК України та

Outcome: approved