Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

В позові йдеться про те, що 19 липня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, який на даний час розірвано. В шлюбі в них народились доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Обидві доньки залишилися проживати разом з позивачем, відповідно до рішення Великоберезнянського суду від 21 червня 2013 року у справі №298/531/13-ц, відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання обох доньок до досягнення ними повноліття. На даний час їхня старша донька, [PERSON] , досягла повноліття і навчається на першому курсі денного відділення Університету Коменського в Братиславі. Після досягнення дочкою повноліття відповідач ухиляється від утримання старшої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання в тому числі і старшої дитини, відповідно до ст.. 199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися до досягнення нею 23 років. Позивачка працює, однак її середньомісячного заробітку не вистачає на достатнє утримання обох дітей. Оскільки їхня дочка навчається на стаціонарі у ВНЗ закордоном, стипендії вона не отримує, ніякого джерела доходів не має, однак повинна сплачувати кошти за проживання в гуртожитку, витрачати кошти на харчування, проїзд, навчальні матеріали, одяг, та інші речі, необхідні для нормального життя та розвитку особистості, а також враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку - [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня вступу на навчання до ВНЗ і до досягнення нею 23-річного віку за умови продовження навчання. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Когут М.Г. подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач, також в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, також відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України не заперечив проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадського стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області серії [NUMBER] від 18 грудня 2003 року вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в м. Ужгород, Закарпатської області, про що в Книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 101. В графі «батько» зазначено [PERSON] , в графі «мати» зазначено [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України від 08.08.2023 № [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою. З довідки відвідування навчального закладу вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою 1 курсу денної форми навчання, освітньо-професійної програми «Російська мова і культура Словацька мова і культура», освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр», 1 рівня із стандартною тривалістю навчання 3 роки. Зарахована на 1-й курс навчання 09.05.2022 року. Із рішення Великоберезнянського районного суду від 13 вересня 2018 року у справі № 298/129/18 вбачається, що даним рішенням, було збільшено розмір стягнення аліментів, утримуваних за рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2013 року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 500 (п`ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, до 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Вказане судове рішення в частині стягнення аліментів на дочку [PERSON] не підлягає виконанню так як вона досягла повноліття. Таким чином повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки є студенткою навчального закладу з денною формою навчання. Відповідно до ст. 198, 200\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями\~статті 182 СК України, роз`яснень викладених у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров`я. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з врахуванням матеріальної спроможності та стану здоров`я відповідача надавати таку допомогу повнолітній дочці. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Зазначених доказів суду не надано. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, визначивши стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочки у розмірі 2000 грн. щомісячно, на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Зважаючи на те, що позивач від сплати судового збору звільнена при подачі позову, судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial