Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Представник позивача звернувся з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просив суд зобов`язати відповідача [PERSON] звернутись до Іванівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із відомостями в порядку статті 135 Сімейного кодексу України для здійснення запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень за її вказівкою та зобов`язати третю особу - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з актового запису про державну реєстрацію народження, складеного 19 квітня 2022 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про батька неповнолітнього [PERSON] , 2022 року народження - [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача мотивував свої вимоги тим, що [PERSON] є загиблим онуком позивача - [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень здійснений відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері. У зв`язку із смертю матері, рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 16 травня 2001 року за № 165 [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON] . В АР Крим, Україна, під час несення служби [PERSON] , приблизно на початку 2013 року познайомився із [PERSON] та в наслідок стосунків остання завагітніла. Між ними укладено шлюб. У подружжя народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до «свидетельство о расторжении брака» (зазначено російською мовою), виданого 15 лютого 2016 року, на підставі рішення Нахімовського районного суду міста Севастополь від 17 грудня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Про вказані обставини [PERSON] дізнався згодом та звернувся до суду на території підконтрольній Україні з метою розірвання шлюбу. Так, заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 30 травня 2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 квітня 2013 року Нахімовським районним у місті Севастополі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Севастополі, актовий запис № 128. В цей же час [PERSON] дізнався про наявність у відповідача дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , «свидетельство о рождении» (зазначено російською мовою), видане 20 лютого 2018 року відділом записів актів цивільного стану окупаційної адміністрації серії [NUMBER] , запис про батька якої зазначено як - [PERSON] . Тому, останній, не вважаючи себе батьком дитини, звернувся до приватного нотаріусу Лебединського міського округу, Сумської області Фурдилова Ю.В., який засвідчив заяву [PERSON] . Заявою від 03 квітня 2019 року онук позивача зазначив, що не є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , але в свідоцтві про народження, в графі «батько» значиться його ім`я зі слів матері - відповідача, що внесено без його відома та згоди. Також вказано, що даною заявою [PERSON] відмовляється від виконання батьківських обов`язків та виховання дитини - [PERSON] , та в подальшому не буде брати участь в її вихованні. У зв`язку із повномасштабним вторгненням окупаційних військ російської федерації на територію України, ведення агресивної війни, [PERSON] , як військовослужбовець запасу, з 27 квітня 2022 року був мобілізований. Та [INFO] під час ракетного удару крилатої ракети в район с. Миколаївка Донецької області, старший солдат по мобілізації [PERSON] , командир бойової машини - командир відділення 2 механізованої роти 2 механізованого батальйону, зник безвісті. В подальшому тіло невідомого, що було доставлено в морг міста Дніпро, за проведеним ДНК-тестом, було опізнано як військовослужбовця [PERSON] . Військовослужбовець загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини. Вказана інформація зазначена в сповіщенні сім`ї № 25 від 14 листопада 2022 року за вих. № 2/2156, яке було направлено саме позивачу, як члену сім`ї загиблого. Позивачу стало відомо, що відповідач звернулась до військової частини [NUMBER] з метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168. Також повідомлено, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено наявність актових записів про державну реєстрацію народження дітей [PERSON] , з них визнана останнім донька - [PERSON] та невідома для позивачки, в тому числі й [PERSON] за його життя, малолітня дитина - [PERSON] , 2022 року народження, актовий запис про держану реєстрацію народження складений 19 квітня 2022 року Іванівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] не мав жодних відносин, в тому числі статевих відносин, не зустрічався із [PERSON] протягом останніх років. Вважав, що остання перебуває в АР Крим, Україна, що є тимчасово окупованою, анексованою територією України, проїзду на яку [PERSON] не мав. Запис про дитину здійснений відповідачем з її слів без відома онука позивачки та без його згоди. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надав до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на задоволені позову наполягав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом отримання телефонограми, заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявними матеріалами. Представники третіх осіб, а саме служби у справах дітей Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області та Іванівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, заяв щодо позиції по суті спору не надали, про причини неявки не повідомили, тому суд визнає їх неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. При цьому від представника Іванівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких наведено порядок внесення відомостей у відповідні державні реєстри. Представник третьої особи - Міністерства оборони України надав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак у судовому засіданні не вдалося можливим з технічних причин вставити відеозв`язок з представником третьої особи у зв`язку відсутністю якісного інтернет-з`єднання та нестабільним з`єднанням з медіа-сервером, однак виходячи з тривалості розгляду даної справи, з метою забезпечення прав учасників процесу на розгляд справи у розумні строки, враховуючи що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи, суд прийшов до висновку в даному конкретному випадку провести судове засіданні у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не відкладаючи судове засідання для забезпечення участі останнього у режимі відеоконференції. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що позивач є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження, копією свідоцтва про народження матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла (згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] ). 16.05.2001 року позивача було призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії сповіщення сім`ї №25, яке направлено на ім`я позивача, останню повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , її онук, загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини. Таким чином, позивач вказує, що , як член сім`ї загиблого, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року за №168, а саме п.2, згідно якого установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, має право на частину такої виплати. Під час оформлення відповідних документів, позивачу стало відомо, що загиблий [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON] , 2022 року народження. Так, судом було витребувано та досліджено копію актового запису про народження №49 від 19.04.2022 року, згідно якого у [PERSON] , [INFO] , [INFO] народився син [PERSON] у м. Одеса, відомості про батька - [PERSON] , [INFO] , підстава запису відомостей про батька - актовий запис про шлюб №128 від 06.04.2013 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі. Судом було встановлено, що дійсно 06.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис про шлюб №128 від 06.04.2013 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, однак заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 30.05.2019 року даний шлюб було розірвано, рішення набрало законної сили 02.07.2019 року. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходив з такого. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.3, 4 ст.137 СК України якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. До вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. По перше, мобілізацію загиблого [PERSON] та дію в Україні режимі воєнного стану суд розцінює як поважні причини, через які особа не знала про те, що записана батьком дитини. По друге, до суду звернулася бабуся загиблого, яка була опікуном [PERSON] за його неповноліття, тобто особа яка замінює батьків. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Як вказувалося вище, відомості про батька дитини [PERSON] були записані на підставі наявного у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб №128 від 06.04.2013 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, відмітка про розірвання шлюбу відсутня. Разом з тим, судом було встановлено, що заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 30.05.2019 року даний шлюб було розірвано, рішення набрало законної сили 02.07.2019 року. Відповідно до ч.7 ст.15 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відповідно до Розділц II п.3 п.3 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 чітко виписаний порядок виконання рішення суду, а саме рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Якщо актовий запис про шлюб зберігається в іншому відділі державної реєстрації актів цивільного стану України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день надходження рішення надіслати його до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцезнаходженням актового запису про шлюб для проставлення відповідної відмітки. У разі зберігання актового запису про шлюб на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим рішення суду про розірвання шлюбу надсилається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. При цьому наразі неможливо встановити на якій стадії виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 30.05.2019 року про розірвання шлюбу було допущено описку, однак дана обставина призвела до порушення немайнових прав особи та як наслідок внесення відомостей про батька дитини на підставі актового запису про шлюб, який розірвано. При цьому, частинами 2-3 статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Однак, рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили 02.07.2019 року, а дитина народилася [INFO] , тобто застосування положень вищевказаної статті також виключається. Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] можуть бути записані на підставі ст.125 або ч.1 ст.135 СК України. За змістом ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у зазначеній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. З огляду на вищенаведене, суд вважає необхідним виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] як батька дитини з актового запису №49, який складений 19.04.2022 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса). Застосовуючи норми процесуального права, суд виходив з такого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору, у розмірі 2147,20 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні повністю.

Outcome: approved