Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

26 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 лютого 2016 року, який зареєстрований у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 45. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що подружнє життя між нею та Відповідачем не склалося через різні погляди на життя, а також на шлюб та сім`ю. За час спільного сімейного проживання сторони дійшли висновку, що в них відсутні будь-які спільні інтереси. Ведення між ними спільного господарства остаточно припинено. У зв`язку з викладеним, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та позовні вимоги щодо розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату слухання справи. До позовної заяви додана нотаріальна заява [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] надає згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] . Вказує, що вона з чоловіком домовилися про те, що позов буде розглядати Дзержинський районний суд міста Харкова. Також домовилися, що діти будуть проживати разом з нею та заначила, що у сторін немає спору відносно місця проживання дітей та поділу майна. Відповідно до частини другої статті 247ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 лютого 2016 року року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 45, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 2016 року. У сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 03 квітня 2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 04 квітня 2013 року. При укладенні шлюбу прізвище відповідачки не змінювалося. Відповідачка вказала, що діти будуть проживати разом з нею. Сторонами по справі не надано ніяких даних щодо порядку врегулювання аліментних відносин, тому вказане питання судом не вирішуються при розгляді даної справи. Сторони по справі вказали, що у сторін немає спору відносно місця проживання дітей та поділу майна. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтями 21, 24 Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до статті 112СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61-3235св19): Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Встановивши, що сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 гривень відповідно до статті 141\~ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved