Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення 3 % річних за прострочення грошових зобов`язань. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.10.2007 року між ВАТ «Укргазбанк» в особі Львівської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №147-р. На виконання умов кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 9\~000,00 доларів США на строк з 10 жовтня 2007 року по 09 жовтня 2010 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 12,9 % річних. У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором банк звернувся в суд про її стягнення. 13.01.2011 року заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова у справі №2-1064/11, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору №147-р від 10.10.2007 року в розмірі 7972 долара 54 центи США, з яких 1822 долара 54 цента США заборгованість по відсотках. З моменту ухвалення зазначеного судового рішення по теперішній час відповідач погасив заборгованість за кредитним договором частково на уму 435, 78 доларів США, про що свідчать виписки за рахунками. Для розрахунку 3% річних було взято підтверджену судовим рішенням суму заборгованості у розмірі 7972, 54 долари США, а в період після 12.06.2019 (тобто після часткового погашення прострочених відсотків) у розмірі 7\~536,76 доларів США. Просить позов задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 18.01.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №147-р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 9000 доларів США. Кредит надавався на строк з 10 жовтня 2007 року по 09 жовтня 2010 року або по день визначений в п.3.3.11 цього Договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,9 %річних. Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.04.2011 у цивільній справі №2-1064/11задоволено позовні вимоги та ухвалено стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укргазбанк» в особі Львівської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору №147-р від 10 жовтня 2007 року в розмірі 7972 долара 54 центи США, з яких 1822( одна тисяча вісімсот двадцять два) долара 54 цента США заборгованість по відсотках, 24950 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 33 коп.- пені за несвоєчасне повернення кредиту, 5379 (п`ять тисяч триста сімдесят девять) гривень 92 коп. - пені за невчасну сплату процентів та судові витрати в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 93 коп. судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи, а всього 31386 (тридцять одну тисячу триста вісімдесят шість) гривень 18 коп. та 7972 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят два) долара 54 цента США. Згідно з розрахунком за несвоєчасне погашення кредиту і процентів згідно рішення Франківського районного суду м.Львова виникла заборгованість 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, яка становить 1\~150 долари 04 цента США. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 01.12.2018 №325/1729/16-ц та викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Правомірність застосування\~ст. 625 ЦК України\~в разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена також у наступних постановах: Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц, Постановах Верховного Суду у справах № 310/5419/15-ц від 11.07.2018, № 463/4711/15 від 04.07.2018, № 703/4704/15-ц від 28.02.2018, № 361/7939/2015ц від 06.08.2018. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, також з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Відповідно до частин першої, четвертої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом стст. 525, 526\~ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З аналізу статей\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України\~та змісту кредитного договору суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України, а також сплату боржником процентів. У відповідності до\~ст. 625 ЦК України\~підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у вигляді 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не виконується рішення Франківського районного суду м.Львова від 13.04.2011 року, яким стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved