Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

у березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (далі - ТОВ «ФК «ПАРІС») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 79 385,92 грн, з яких: 47 701,03 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 696,97 грн - заборгованість за процентами, 3 103,20 грн - заборгованість за комісією, 430,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пенею), 17 393,05 грн - 18 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року, та 9 061,67 грн - інфляційні втрати за період 28.04.2020 року по 23.02.2022 року. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 16.10.2019 року між [PERSON] та АТ«РВС БАНК» було підписано заяву-договір № 0042278 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Копія заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року та копія публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені рішенням правління АТ «РВС БАНК» Протокол № 01102019/1 від 01.10.2019 року . Відповідач, підписанням заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 51 282,05 грн, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка - 18 % річних, тип ставки - фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту. В день підписання заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року, відповідач отримала платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору. Грошові кошти в сумі 51 282,05 грн були зараховані АТ «РВС БАНК» 16.10.2019 року на картковий рахунок клієнта. 28.04.2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 28/04/2020-1. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2022 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, однак, відповідач звернення проігнорувала, вимогу не задовольнила, в зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 06.04.2023 року відкрито провадження в указаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та призначено судовий розгляд на 01.06.2023 року(а.с. 50). 01.05.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що умов та правил надання банківських послуг не підписувала та жодного доказу про те, що між нею та позивачем укладено кредитний договір не надано; жодна із сум, зазначених в розрахунку заборгованості не підтверджується; меморіальний ордер № 6275 від 16.10.2019 року не відповідає вимогам чинного законодавства; ТОВ «ФК «ПАРІС» не доведено право вимоги замість АТ «РВС Банк». 04.05.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позовну заяву підтримує та просить її задовольнити, доводи відповідача вважає неогрунтованими та недоведеними. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що між АТ«РВС БАНК» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 0042278 від 16.10.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Копія заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року та копія публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені рішенням правління АТ «РВС БАНК» Протокол № 01102019/1 від 01.10.2019 року. Згідно заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. З умовами договору ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. За умовами заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року, яка підписана [PERSON] , відповідачу було надано споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 51 282,05 грн, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка - 18 % річних, тип ставки-фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту, пеня: 10 грн за кожен день прострочки. Також з`ясовано, що в день підписання заяви-договору № 0042278 від 16.10.2019 року відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , на який АТ «РВС БАНК» було зараховано грошові кошти в сумі 51 282,05 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером. Судом встановлено, що 28.04.2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 28/04/2020-1. Вказаний правочин відповідачем в установленому порядку не оскаржується та доказів недійсності його суду не надано, а відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що 29.08.2022 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, однак, [PERSON] звернення проігнорувала. Стаття 634 ЦК України передбачає можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 27.03.2023 року її заборгованість перед банком становить: 47 701,03 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 696,97 грн - заборгованість за процентами, 3 103,20 грн - заборгованість за комісією, 430,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пенею), 17 393,05 грн - 18 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.04.2020 року по 23.02.2022 року, що підтверджується виписками по рахунку та розрахунком заборгованості від 27.03.2023 року. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в частині 47 701,03 грн - заборгованості за тілом кредиту, 1 696,97 грн - заборгованості за процентами, 3 103,20 грн - заборгованості за комісією, 430,00 грн - заборгованості за штрафними санкціями (пенею), а в загальному розмірі 52 931,20 грн, позивачем,

Outcome: approved