Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішень. В позовній заяві викладено наступну позицію. 04.05.2018 22 сесією 7 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області було прийнято рішення №143 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, що знаходиться по [ADDRESS] з новоствореним кадастровим номером 0520684200:02:004:0257. Позивачка вважає дане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на таке. [INFO] помер батько її сина [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та 14.09.2017 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І.А. заведено спадкову справу №25/2017. До спадкового майна, що належало [PERSON] , з поміж іншого, входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, що по [ADDRESS] , яка була йому надана на підставі рішення Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області 11 сесії 2 скликання від 02.10.1992. 20.03.2012 [PERSON] отримав державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯЛ №513040, виданий на підставі рішення Некрасовської сільської ради від 21.05.2010, кадастровий номер 0520684200:02:004:0138. Після смерті [PERSON] у позивачки залишилася лише копія даного державного акта. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , окрім їх сина [PERSON] , є [PERSON] , із якою [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, та його діти [PERSON] і [PERSON] , які також подали заяви про прийняття спадщини. На початку 2020 року, позивачці, як законному представнику спадкоємця [PERSON] , під час обговорення порядку розподілу спадкового майна [PERSON] з іншими спадкоємцями, [PERSON] повідомив, що земельної ділянки, належної [PERSON] , в с. Некрасове більше немає і вона не належить до спадкового майна. Хоча до дня своєї смерті [PERSON] , в липні 2017 року, особисто сам, як власник, домовлявся про продаж цієї земельної ділянки сусіду - [PERSON] .. У квітні 2020 року, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вона дізналася, що на даний час власником спірної земельної ділянки є [PERSON] - син власника сусідньої земельної ділянки [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. від 14.06.2019, реєстровий номер 760. Пізніше їй стало відомо, що напередодні, за заявою [PERSON] від 22.09.2017 Некрасовською сільською радою було прийнято рішення №143 від 04.05.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, площею 0,2000 га по [ADDRESS] , та передачу її у власність [PERSON] .. Тобто, фактично відбулася повторна приватизація однієї і тієї ж земельної ділянки. Як вбачається із копії технічної документації на спірну земельну ділянку, дана земельна ділянка передавалася безкоштовно у приватну власність [PERSON] рішенням Некрасовської сільської ради від 25.01.2002. В матеріалах технічної документації наявна лише копія цього рішення, яка засвідчена сільським головою [PERSON] .. В подальшому дану земельну ділянку [PERSON] продав [PERSON] по договору купівлі-продажу від 14.06.2019. Рішення Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 та від 21.05.2010 про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність по даний час є чинними та законними. На підставі рішення сільської ради від 21.05.2010 [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, який також є чинним. Оскільки, і рішення сільської ради і державний акт на право власності на земельну ділянку є чинними, то Некрасовська сільська рада не мала права розпоряджатися спірною земельною ділянкою. Дана земельна ділянка не належала до земель комунальної власності. Окрім того, звертає увагу на те, що рішенням Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 земельну ділянку передано [PERSON] за його заявою. Однак, на той час [PERSON] було лише 13 років, а для вчинення також правочину, згідно чинних на той час норм ЦК України, необхідна була нотаріально посвідчена згода батьків. Разом із тим, у пояснювальній записці до технічної документації зазначено, що земельна ділянка перебуває в користуванні [PERSON] згідно земельно-облікових документів сільської ради і була надана безкоштовно у приватну власність рішенням сільської ради від 25.01.2002. Але, згідно відповіді сільської ради, в земельно-облікових документах сільської ради жодних даних про користувача [PERSON] немає. До того ж є питання, як неповнолітня дитина могла самостійно користуватися земельною ділянкою. Таким чином, вважає, що оскаржувані рішення Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 та від 04.05.2018 є незаконними, оскільки прийняті всупереч вимог законодавства, яке було чинне на час їх прийняття. Окрім того, даними рішеннями та діями [PERSON] щодо відчуження спірної земельної ділянки було порушено права неповнолітнього спадкоємця [PERSON] .. Отримавши 16.12.2011 державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] набув право власності на неї. 20.03.2012 це право було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за №050600010006640 управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що зазначено у державному акті серії ЯЛ №513040. Оскільки спірне рішення сільською радою було прийнято після відкриття спадщини після смерті [PERSON] , то воно порушує права спадкоємця [PERSON] .. Право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку не припинилося у зв`язку із його смертю, оскільки таке право може припинитися лише в разі відсутності спадкоємців згідно ст. 140 ЗК України. Разом із тим, оскільки [PERSON] набув права власності на спірну земельну ділянку всупереч вимог законодавства, відповідно, він не мав права відчужувати її на користь [PERSON] , отже договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки слід визнати недійсним. З огляду на вищевикладене просить: -скасувати рішення 22 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області №143 від 04.05.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, по [ADDRESS] ; -скасувати рішення 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.01.2002 про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] ; -визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 14.06.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О., реєстраційний номер 760; -скасувати рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47369596 від 14.06.2019, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за [PERSON] , номер запису про право власності 32014133; -скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за [PERSON] .. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 126-127), в якому викладено наступну позицію. Позивачка стверджує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2000 га, що по [ADDRESS] , кадастровий номер 0520684200:02:004:0138, яку він повторно приватизував та продав [PERSON] .. Проте, таке твердження позивачки не відповідає дійсності з огляду на таке. Так, він дійсно приватизував земельну ділянку площею 0,2000 га, що по [ADDRESS] , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка, що належала спадкодавцеві, померлому [PERSON] , мала кадастровий номер 0520684200:02:004:0138. В рішенні Некрасовської сільської ради від 01.10.1992 [PERSON] надавалася у власність земельна ділянка розміром 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. До того ж, з цього рішення видно, що слова «ділянка № [NUMBER] » додруковані. Тобто, це різні земельні ділянки, однакової площі, які розташовані в тому ж населеному пункті: [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку він набув відповідно до вимог чинного законодавства, а тому був вправі розпорядитися належним йому майно на власний розсуд. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14.06.2019, що укладений між ним та [PERSON] відповідає вимогам ЦК України і підстави для визнання його недійсним відсутні. Позивачка звернулася до суду із позовом в березні 2021 року, заявляючи вимоги про скасування рішень Некрасовської сільської ради №143 від 04.05.2018 та від 25.01.2002. Отже, нею пропущено строк звернення до суду, передбачений ст.ст. 256, 257 ЦК України, а тому відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України сплив строків позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи викладене просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 24.03.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивачки про витребування доказів (т. 1 а.с. 43-44). Ухвалою суду від 09.08.2021 відкладено підготовче засідання, вирішено здійснити виклик третьої особи [PERSON] шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (т. 1 а.с. 168). Ухвалою суду від 02.12.2021 залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета Службу у справах дітей Вінницької міської ради (т. 1 а.с. 182). Ухвалою суду від 13.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 196). Ухвалою суду від 06.02.2023 задоволено клопотання представників сторін про витребування доказів (т. 2 а.с. 7-8). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Тарасюк О.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити за викладених у позовній заяві обставин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Вишаровська В.К. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, вважаючи, що позивачем не доведено заявлені нею позовні вимоги. Окрім того, вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду із даним позовом. Представник відповідача Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, в задоволенні позову просила відмовити (т. 1 а.с. 144). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П. в судове засідання не з`явилася надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, при ухваленні рішення суду просила врахувати інтереси малолітньої дитини [PERSON] (т. 1 а.с. 200). Третя особа [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив (т. 2 а.с. 40). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін та учасників справи не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін та учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] народилася [INFO] в м. Макіївка Донецької області (т. 1 а.с. 10). Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 12). Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (т. 1 а.с. 13). З повідомлення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І.В. №30/01-16 від 01.07.2020 вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи №25/2017 спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 14). Відповідно до копії рішення ХІ сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 2.10.1992 надано [PERSON] у власність земельну ділянку розміром 0,20 га для будівництва жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства, ділянка [ADDRESS] (т. 1 а.с. 15). З копії Державного акта серії ЯЛ №513040 від 20.03.2012 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 29 сесії 5 скликання від 21.05.2010 Некрасовської сільської ради належить земельна ділянка площею 0,2000 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 (т. 1 а.с. 16). Право власності [PERSON] на дану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, згідно Витягу №НВ-0519844882020 від 21.07.2020 (т. 1 а.с. 17-18, 19). Копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] на території Некрасовської сільської ради знаходиться в т. 1 на а.с. 20-27. З копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору по [ADDRESS] (т. 1 а.с. 28-32) вбачається, що рішенням 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку в межах [ADDRESS] , загальною площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору; рішенням 17 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради від 01.11.2017 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спорудза адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копій Земельно-кадастрової книги с. Некрасове (т. 1 а.с. 35) та Облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011 (т. 1 а.с. 36) за [PERSON] з 2011 по 2013 роки рахується земельна ділянка площею 0,20 га по [ADDRESS] . З копії матеріалів нотаріальної справи щодо укладення договору-купівлі продажу земельної ділянки від 14.06.2019 (т. 1 а.с. 94-116) вбачається, що 14.06.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0003233092019 від 30.05.2019 земельна ділянка, площею 0,2000 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить на праві власності [PERSON] , дата реєстрації земельної ділянки 19.04.2018. Згідно рішення 22 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради від 04.5.2018 вирішено затвердити технічну із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] на земельну ділянку: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] (кадастровий номер 0520684200:02:004:0257); видати правовстановлюючі документи [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] (кадастровий номер 0520684200:02:004:0257), яка розміщена по [ADDRESS] . Відповідно до наданих відповідачем [PERSON] витягів із Публічної кадастрової карти на земельні ділянки, що є в загальному доступі в мережі Інтернет, (т. 1 а.с. 137, 138) земельні ділянки з кадастровими номерами 0520684200:02:004:0138 та 0520684200:02:004:0257 розташовуються на відстані одна від одної, не перетинаються та є окремими земельними ділянками. Відповідно до листа Архівного відділу Вінницької РДА №01-23/55 від 16.02.2023 (т. 2 а.с. 16, 23) що наданий на виконання ухвали суду від 06.02.2023, документи 19 сесії 2 скликання Некрасовської сільської ради від 25.01.2002 на зберігання в архівний відділ Вінницької РДА не надходили. Тому надати інформацію про передачу безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] немає підстав. Документи 11 сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 на зберігання до архівного відділу Вінницької РДА не надходили. В документах 10сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 відомостей про надання [PERSON] у власність земельної ділянки № [NUMBER] розміром 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства не виявлено. Згідно листа Якушинецької сільської ради №2-01-03 від 21.02.2023 (т. 2 а.с. 22, 25), що наданий на виконання ухвали суду від 06.02.2023, в протоколах засідання 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради від 25.01.2002, рішення про передачу безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] немає. Рішення 11 сесії 21 скликання Некрасовської сільської ради від 02.10.1992 знаходиться на зберіганні в архівному відділу Вінницької РДА. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-667/2-23 від 17.02.2023 (т. 2 а.с. 17), що наданий на виконання ухвали суду від 06.02.2023, відповідно до наявної інформації Державного земельного кадастру: земельну ділянку з кадастровим номером 0520684200:02:004:0257 зареєстровано у відомостях Державного земельного кадастру на підставі заяви гр. [PERSON] та Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] ; земельну ділянку з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 зареєстровано у відомостях Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] на території [ADDRESS] . Згідно інформації Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами 0520684200:02:004:0257 та 0520684200:02:004:0138 між собою не перетинаються. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-1081/2-23 від 13.03.2023 (а.с. 37-38), що наданий на адвокатський запит представника позивачки - адвоката Тарасюк О.М., звіривши інформацію, яка міститься в документації із землеустрою, на підставі якої у відомостях Державного земельного кадастру була зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 та інформацію обмінного файлу (електронний документ) вказаної земельної ділянки, виявлено розбіжності в координатах поворотних точок меж такої ділянки. Крім того, відповідно до наявних матеріалів вищевказаної технічної документації, зокрема викопіювання із плану землекористування Некрасовської сільської ради та викопіювання з проекту організації території с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, прослідковується невідповідність місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 її місцю розташування у відомостях Державного земельного кадастру, а саме: перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером 0520684200:06:001:0002, яка перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Слід зазначити, що у разі виявлення факту помилки в координатах поворотних точок меж земельної ділянки (або сусідніх земельних ділянок), значення яких розраховані в відповідних документаціях із землеустрою, рекомендовано звернутися до сертифікованого інженера-землевпорядника, який готував відповідні документації із землеустрою, щоб він перевірив на відповідність координати поворотних точок меж земельної ділянки, які внесені до Державного земельного кадастру з фактичними межами земельної ділянки. У разі виникнення розбіжностей в зазначеннях координат, необхідно звернутися до сертифікованого інженера-землевпорядника, який готував відповідні документації із землекористування, з вимогою, щоб він виправив свої помилки, допущені у координатах поворотних точок меж земельної ділянки. Якщо сертифікований інженер-землевпорядник відмовиться проводити роботи щодо виправлення допущених ним помилок в документації із землеустрою, зацікавлена особа має право звернутися до іншого землевпорядника, а також до суду із позовом до першого фахівця, аби він відшкодував витрати на виправлення помилок. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, одним із яких може бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно також враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Предметом позовних вимог є визнання скасування рішення 22 сесії 7 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області №143 від 04.05.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2000 га, по [ADDRESS] ; скасуваня рішення 19 сесії 3 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.01.2002 про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] ; визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеногой між [PERSON] та [PERSON] від 14.06.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О., реєстраційний номер 760; скасуваня рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47369596 від 14.06.2019 на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за [PERSON] , номер запису про право власності 32014133; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, за [PERSON] .. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з вимогами частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Стеттею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; б) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; в) здійснення інших повноважень у галузі земельних відносин відповідно до закону. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України). Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом). Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України визначено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності. Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 17 ст. 186 ЗК України). Із аналізу вище процитованих норм видно, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає та затверджується серед іншого сільськими радами за наявності на те правових підстав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, що має місце у справі яка розглядається. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень ( ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 79, 80 ЦПК України). Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено належними доказами, неповнолітній [PERSON] , в інтересах якого [PERSON] подано даний позов до суду, є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна входить земельна ділянка з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138, яка розташована в [ADDRESS] . Підставою звернення позивачки [PERSON] до суду із позовом стало те, що, на думку позивачки, спірна земельна, яка входить до складу спадкового майна, була повторно приватизована відповідачем [PERSON] та їй присвоєно новий кадастровий номер 0520684200:02:004:0257, оскільки адреса обох земельних ділянок одна і та ж - [ADDRESS] . Проте, як вбачається із наданих відповідачем доказів (витяги із Публічної кадастрової карти України - т. 1 а.с. 137, 138), а також із інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (т. 2 а.с. 17, 37-38) земельні ділянки з кадастровими номерами 0520684200:02:004:0138 та 0520684200:02:004:0257 хоча і мають одну і ту ж адресу, проте є різними земельними ділянками та вони між собою не перетинаються. Разом із тим, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138, яка є об`єктом спадщини, виявлено розбіжності в координатах поворотних точок меж такої ділянки. Крім того, відповідно до наявних матеріалів вищевказаної технічної документації, зокрема викопіювання із плану землекористування Некрасовської сільської ради та викопіювання з проекту організації території с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, прослідковується невідповідність місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138 її місцю розташування у відомостях Державного земельного кадастру, а саме: перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером 0520684200:06:001:0002, яка перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою [PERSON] не доведено належними, допустимими та достовірними доказами факту повторної приватизації відповідачем [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 0520684200:02:004:0138, яка є об`єктом спадщини, та порушення внаслідок цього прав спадкоємця - неповнолітнього [PERSON] .. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed