Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

01.11.2022 року до суду надійшла позовна заява ПрАТ «Просто-страхування» до [PERSON] про стягнення коштів. Позов обґрунтовується тим, що 26.07.2021 року ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування серії PKS.A № 2100102 майнових інтересів власника автомобіля «Hyundai ACCENT», р.н. [NUMBER] . 23.09.2021 року в м. Києві на вул. Кавказькій відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Skoda OCTAVIA», р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та застрахований вищевказаний автомобіль, яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року встановлено, що ДТП сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] . В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до звіту № 155836 від 15.08.2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 10 756,01 грн., а відповідно до рахунку № 9819 від 27.09.2021 року вартість відновлювального ремонту становить 9429 грн. Зазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що 19.10.2021 року було складено страховий акт № 155836, відповідно до якого страхове відшкодування становить 8929 грн., та на підставі якого позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в зазначеному розмірі, шляхом зарахування у сплату недосплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продажів - 13 в м. Києві АТ «Просто-страхування». Враховуючи викладене, сторона позивач просить стягнути з відповідача витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 8929 грн., судовий збір - 2481 грн. та витрати, пов`язані з наданням професійної правової допомоги - 6000 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 23.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач відзив у встановлені судом строки не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.07.2021 року в м. Києві по вул. Кавказька, 9, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda OCTAVIA», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Hyundai ACCENT», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, зокрема, автомобілю «Hyundai ACCENT», р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року (справа № 760/26851/21) [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір PKS.A № 2100102 від 26.07.2021 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Hyundai ACCENT», р.н. [NUMBER] . За вказаним договором страхування передбачені умови страхового відшкодування за ризиками - без вирахування зносу, СТО за направленням страховика. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає поняття «страховий випадок» як дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до звіту № 155836 від 15.08.2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого транспортного засобу, становить 10 756,01 грн., а відповідно до рахунку № 9819 від 27.09.2021 року вартість відновлювального ремонту - 9429 грн. 08.10.2021 року страхувальник звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування згідно рахунку СТО та умов договору. Згідно страхового акту № 155836 від 19.10.2021 року вказана подія визнана страховим випадком, виплату страхового відшкодування у сумі 8929 грн. здійснено зарахуванням у сплату недосплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продажів - 13 в м. Києві АТ «Просто-страхування». Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу разом з позовною заявою представником було надано ордер серії АІ № 1116322 від 05.09.2022 року та копії наступних документів: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 року з додатком № 1 - реєстр справ та додатком № 2 - акт виконаних робіт; платіжного доручення № 10967 від 05.09.2022 року. Згідно наданих документів, та також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 30.09.2022 року, вбачається, що вартість наданих послуг становить 6000 грн. (5 год.) та включає в себе: консультацію щодо порядку та строків надання правової допомоги (1 год.) - 1200 грн.; підготовчі дії зі з`ясування обставин, визначення правовідносин, вивчення правової норми, збір доказів, аналіз судової практики (2 год.) - 2400 грн.; підготовка та подання позовної заяви (2 год.) - 2400 грн. Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд вважає необґрунтованою та недоведеною послугу з підготовчих дій, оскільки перелічені адвокатом дії є неконкретизованими, не зазначено які саме докази збиралися та яка судова практика вивчалася, враховуючи, що в позовній заяві не має жодного посилання. Всі інші дії фактично є консультацією з клієнтом, вартість якої адвокатом також є неспівмірною з обсягом виконаної роботи. Враховуючи категорію та складність справи, яка при цьому відноситься до малозначних, суд вважає, що вказані 5 год. витраченого адвокатом часу на надані ним послуги, що фактично зводяться до підготовки позовної заяви, є завищеними та не відповідають критерію розумності. Крім того, КАС ВС у своїй постанові від 15.04.2021 року (справа № 160/6899/20) зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved