Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Василівської міської ради Запорізької області, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що 24.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого у сторін по справі [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.03.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від того часу відповідач не бачила дитину, оскільки виїхала до м. Енергодару, залишивши дитину із батьком у с. Кам`янске, Запорізька обл. Таким чином, відповідач фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться її здоров`ям та фізичним і духовним розвитком, донька перебуває на повному утриманні батька. Позивачу відомо, що відповідач у 2020-2021 році виїхала за межі України зі своєю новою сім`єю. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду щодо розгляду справи за його відсутності, підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач до суду не прибула, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.280 ЦПК України розглянути справу заочно. Представники Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явились, надали висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00031618181 від 13.07.2021 року встановлено, що 24.12.2005 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.03.2011 року у справі №2-394/11 розірвано. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис 178, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , навчається в 11 класі КЗ «Кам`янська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР з 01.09.2012 року, що підтверджується довідкою вищевказаного навчального закладу від 31.01.2023 року №2 та довідкою про участь батьків учениці 11 класу у шкільному житті дитини, згідно до якої надана останній гарна характеристика та зазначено, що батько дитини [PERSON] цікавиться шкільним життям дитини, спілкується з педагогами, приводить до школи та забирає її. Проте, мати [PERSON] контакту зі школою не підтримує, шкільним життям дитини не цікавиться. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №17.06-01.01/01-27/361 від 03.05.2023 року). Мати дитини належним чином не виконує своє батьківські обов`язки по відношенню до доньки, права та інтереси якої повинні бути захищенні у встановленому законом порядку. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved