Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2014 уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2019. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.Тому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.05.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 31.05.2023. 22.05.2023 від представника відповідача до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано у 2019 році. Після того відповідач виїхав за кордон на заробітки. Надсилав кошти добровільно шляхом перерахунку на картковий рахунок позивачки. Визнає позовні вимоги частково, а саме стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно. Просить розглядати справу без участі відповідача та його представника. 26.05.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 06.08.2014. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). За приписами ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить - 2833 гривні. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, має дохід, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у твердій грошовій сумі 3000 грн., починаючи стягнення з часу звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дитини. Поряд з цим, суд вважає, що оскільки аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, в порядку ст.184 СК України, а тому вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як одночасно просить позивач, не може бути застосовано судом, оскільки вона не ґрунтується на Законі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави у сумі 1073 грн. 60 коп. У відповідності до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial