Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

28.04.2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 01.05.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання. В позові посилався на те, що він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.11.1980 року, актовий запис № 378. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Сторони втратили можливість будувати свої відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі. Шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами тривалий час відсутні. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Прохав розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.11.1980 року, актовий запис №378. Позивач та його представник: адвокат Видюк Д.В. в судове засідання не з`явилися, 29.05.2023 року представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, 22.05.2023 року подала заяву, в якій прохала справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Майлі Сай Ошської області Киргизстан народився позивач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 14.07.1998 року. [INFO] в с. Балки Василівського району Запорізької області народилася відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 26.04.2000 року. 17.11.1998 року сторони зареєстрували шлюб, місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №378, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.04.2023 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач наполягає на тому, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Сторони втратили можливість будувати свої відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі. Шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами тривалий час відсутні. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Відповідач визнала вказані обставини, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 17.11.1998 року, спільних неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не заявляла. Крім того, відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала пред`явлений до неї позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved