Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку. В обґрунтування позовних вимог вказав, що у період\~з 12.11.2018\~року по\~25.01.2021\~року він\~працював у\~ТОВ «Краснолиманське».\~25.01.2021\~року його\~було звільнено\~за ст.38\~Кодексу законів\~про працю\~України за\~власним бажанням.\~При звільненні\~підприємство не\~провело з\~ним повний\~розрахунок по\~виплаті заробітної\~плати,\~як це\~передбачено ст.\~116\~КЗпП України,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість\~по заробітній\~платі.\~Рішенням Димитровського\~міського суду\~Донецької області\~від 16\~червня 2021\~року (справа\~№ 226/928/21)\~його позов\~задоволено та\~зобов`язано\~стягнути з\~ТОВ «Краснолиманське»\~заборгованість по\~заробітній платі\~після утримання\~податків та\~інших обов`язкових\~платежів в\~сумі 134518,99\~грн.\~Як встановлено\~у рішенні\~Димитровського міського\~суду Донецької\~області від\~16\~червня 2021\~року його\~середньоденний заробіток\~на дату\~звільнення становить\~890,44\~грн.\~Кількість робочих\~днів за\~період з\~17.06.2021\~року (наступний\~день після\~ухвалення судового\~рішення)\~по 11.04.2023\~року (день\~фактичного розрахунку)\~складає 465\~днів.\~Таким чином,\~сума середнього\~заробітку розрахунку\~при звільненні\~складає 414054,6\~грн,\~із розрахунку:\~495\~робочих днів*890,44\~грн,\~з урахуванням\~співмірності просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.06.2021 року по 11.04.2023 року у розмірі 134518 грн. Ухвалою судді від 21.04.2023 року у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач, представник позивача до судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, надали суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду відзив в якому зазначив, що відповідач заявлені позовні вимоги визнає частково, вважає їх такими, що порушують його права та законні інтереси. На думку відповідача заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 16.06.2021 року справа № 226/928/21, з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів в сумі 134518,99 грн та у відшкодування моральної шкоди 3000 грн., судовий збір в розмірі 908 грн. Судове рішення виконане 11.04.2023 року, що не заперечує і сам Позивач. Оскільки підприємство в день звільнення з позивачем не розрахувалося, воно має відповідати перед позивачем згідно із ст. 117 КЗпП України. У справі № 26/928/21 судом установлено, що позивач в день звільнення 25.01.2021 року не працював. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст. 117 КЗпП України наступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Також у справі № 226/928/21 судом встановлено, що відповідачу вперше стало відомо про вимогу позивача, коли той звернувся до ТОВ «Краснолиманське» з позовною заявою про стягнення несплачених сум при звільненні, за результатами розгляду якої ухвалено рішення Димитровським міським судом Донецької області від 16.06.2021 року. Висуваючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 17.06.2021 року (наступний день після ухвалення рішення суду від 16.06.2021 року) по 11.04.2023 (день остаточного розрахунку). У той же час період розрахунку відшкодування, передбачений ст. 117 КЗпП України, обмежений, він повинен бути не більше шести місяців. З урахуванням\~розрахункового періоду\~кількість робочих\~днів з\~17.06.2021\~року до\~17.12.2023\~року (останній\~день шестимісячного\~строку)\~становить 128\~днів.\~Відповідно до\~бухгалтерської довідки\~від 18.05.2023\~р.\~№ 109\~середньоденний заробіток\~позивача складає\~890,44\~грн.\~То при\~розрахунку суми\~середнього заробітку\~позивача за\~затримку розрахунку\~при звільненні\~за період\~з 17.06.2021\~року до\~17.12.2021\~року буде\~дорівнювати:\~113976,32\~грн,\~із розрахунку:\~128\~робочих днів\~х 890\~грн 44\~коп.\~З огляду\~на компенсаційний\~характер заходів\~відповідальності у\~цивільному праві,\~виходячи з\~принципів розумності,\~справедливості та\~пропорційності,\~суд за\~певних умов\~може зменшити\~розмір відшкодування,\~передбаченого ст.\~117\~КЗпІІ України,\~враховуючи розмір\~простроченої заборгованості\~роботодавця щодо\~виплати працівнику\~при звільненні\~всіх належних\~сум,\~яка складала\~134\~518,\~99\~грн, передбачених на\~день звільнення\~трудовим,\~законодавством,\~колективним договором,\~угодою чи\~трудовим договором,\~ймовірний розмір\~пов`язаних\~із затримкою\~розрахунку при\~звільненні майнових\~втрат працівника,\~інші обставини\~справи,\~встановлені судом,\~зокрема,\~дії працівника\~та роботодавця\~у спірних\~правовідносинах,\~співмірність ймовірного\~розміру пов`язаних\~із затримкою\~розрахунку при\~звільненні майнових\~втрат працівника\~та заявлених\~позивачем до\~стягнення сум\~середнього заробітку\~за несвоєчасний\~розрахунок при\~звільнені.\~Звертає увагу,\~що у\~даній справі\~дії самого\~позивача направленні\~на безпідставне\~збагачення в\~судовому порядку,\~а останній\~являється інструментом\~такого збагачення. Просить позовні вимоги задовольнити частково, застосувавши шестимісячний строк для стягнення середнього заробітку та принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачу, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, розглянути справу за його відсутності, винести рішення відповідно до норм чинного законодавства. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з такого. Судом установлено, що [PERSON] у період з 12 листопада 2018 року по 25 січня 2021 року перебував у трудових відносинах із ТОВ «Краснолиманське». 25 січня 2021 року на підставі ст.38 КЗпП його було звільнено з роботи за власним бажанням. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 16.06.2021 року з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів у сумі 134518,99 грн, у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та судовий збір у розмірі 908 грн (а.с. 7-9). 11.04.2023 року ТОВ «Краснолиманське» перераховано на картковий рахунок [PERSON] 137376,99 грн (а.с. 10 зворотна сторона аркуша). За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Після ухвалення судового рішення про стягнення сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. До такого висновку прийшов Верховний Суд України в ухвалах від 16.05.2012 (справа № 6-47110св11), від 18.07.2012 (справа № 6-14417св12), від 29.01.2014 (справа № 6-144ц13). Крім того, невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Оскільки у порушення наведених правових норм трудового законодавства відповідач не розрахувався у повному обсязі із позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку з дати, наступної за днем визначеним у рішенні суду з 17 червня 2021 по 17 грудня 2021 року включно, що складає 128 днів. Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 16.06.2021 року розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 890,44 грн. Таким чином, сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.06.2021 року по 17.12.2021 року складає 113976,32 грн (128 роб.дн.х890,44грн). Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки сума заборгованості позивачу відповідачем сплачена більш ніж через два роки після її виникнення, складає суму, яка значно менша від суми заборгованості, суд вважає відсутніми підстави для застосування, як того просить відповідач, принципу співмірності у даному випадку. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України покласти їх на відповідача, стягнувши з нього на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам 1139,77 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial