Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ "БЕЛОГВІ" про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 53 259,64 грн., а також стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 26.09.2021 \~ \~ \~ \~р о\~15-30\~год.,\~громадянин [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом,\~вантажним автомобілем\~Ford\~Cargo\~4135\~DDC,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~рухаючись по\~вул.\~Клочківська,\~неподалік від\~будинку №\~345-В,\~в м.\~Харкові,\~не дотримався\~безпечної швидкості\~руху та\~не переконався\~в тому,\~що зустрічна\~смуга руху\~вільна від\~транспортних засобів\~на достатній\~для обгону\~відстані,\~виїхав на\~неї та\~скоїв зіткнення\~з іншим\~транспортним засобом,\~легковим автомобілем\~Nissan\~X-Trail,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~чим порушив\~п.п.\~12.1,14.2.в)\~ПДР України.\~При ДТП\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження\~з матеріальними\~збитками. Постановою суду від 21 жовтня 2021 року притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП нв громадянина [PERSON] - за фактом скоєння вищевказаної ДТП, яка сталася 26.09.2021 р. Власником транспортного засобу Ford Cargo 4135 DDC. д.н.з. [NUMBER] . є TOB «БЕЛОГВІ». Власником транспортного засобу Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , є позивачка. Відповідно до звіту № 44/10/21 від 05.11.2021 р. про оцінку вартості транспортного засобу, вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,51), завданого транспортному засобу Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП від 26.09.2021 р., становить 183 259,64 грн. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Ford Cargo 4135 DDC, д.н.з. [NUMBER] , на час ДТП була застрахована в АТ «Страхова компанія «КРАЇНА», ліміт страхового відшкодування становив 130 000,00 грн. Оскільки страхові відшкодування не в повній мірі покривають понесені витрати, позивач просить стягнути з відповідача різницю між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 53259,64 грн. 22.11.2021 \~ \~ \~ \~р. [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до ТОВ «БЕЛОГВІ» з письмовою претензією в порядку ст. 16 ЦПК України. Претензія містила вимогу протягом 5 днів відшкодувати матеріальний збиток в розмірі 53259,64 грн., однак претензія залишилась без відповіді, матеріальний збиток позивачу не відшкодовано. Окрім того позивач зазначає, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. Мій невеликий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, через що довелося суттєво знизити витрати на інші нагальні потреби. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почала до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали також члени родини позивача, що призвело до напруги в сімейних стосунках. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, в тому числі відпочинок на містом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Розмір душевних страждань і страждань родини позивач оцінила в 30000,00 (тридцять тисяч) гривень. Позивач просила суд стягнути з ТОВ «БЕЛОГВІ» матеріальний збиток в розмірі 53 259,64 грн., 30 000 грн моральної шкоди, а також вартість проведених експертних досліджень у сумі 2000 грн. У відзиві на позовну заяву ТОВ «БЕЛОГВІ» у задоволенні позовних вимог просило відмовити з тих підстав, що у «Висновку про результати автотоварознавчого дослідження», вказано, що вартість матеріального збитку автомобіля Nissan X-TRAIL державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 183 259,64 гривень 64 коп., з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали. На сторінці Звіту вказано, шо вартість складових, шо підлягають заміні піл час ремонту складає 277504,60 грн з ПДВ. На сторінці 9 Звіту, у розділі «Визначення вартості матеріального збитку КТЗ», вказано, що вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу(Ез) становить 277 504.60*(1-0.51)= 135 977.25 грн з ПДВ. Розмір ПДВ від суми 135 977,25 грн становить 22 662,87 грн. Зазначає, що позивачем не надано документів, що підтверджують фактично здійснені витрати на ремонт транспортного засобу, а отже не доведено і факт сплати 22662,87 грн податку на додану вартість за вартість складових, шо підлягають заміні під час ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу (Ез). Щодо моральної шкоди, то на переконання відповідача її розмір є необґрунтованим, не підтверджений жодним доказом. Тобто, обставини, що зазначені вище свідчить про надуманість та необґрунтованість розміру моральної шкоди зі сторони позивача. У зв`язку з цим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явилися. Про судове засідання повідомлені належним чином. Позивач просив суд розглянути справу за його відсутністю. Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 26.09.2021 \~ \~ \~ \~р. о 15-30 год., громадянин [PERSON] , керуючи транспортним засобом, вантажним автомобілем Ford Cargo 4135 DDC, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Клочківська, неподалік від будинку № 345-В, в м. Харкові, не дотримався безпечної швидкості руху та не переконався в тому, що зустрічна смуга руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на неї та скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом, легковим автомобілем Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , чим порушив п.п. 12.1,14.2В ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 у справі № 638/15091/21 за фактом даної ДТП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП нв громадянина [PERSON] . Власником транспортного засобу Ford Cargo 4135 DDC. д.н.з. [NUMBER] . зареєстровано TOB «БЕЛОГВІ», код 30748070, адреса: Україна. 65058, місто Одеса, вул. Романа Кармена, буд. 21. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Ford Cargo 4135 DDC, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/5529890 від 12.05.21, ліміт страхового відшкодування на одного потерпілого за заподіяну шкоду майну - 130 000,00 грн. Власником транспортного засобу Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , є фізична особа [PERSON] . Відповідно до звіту № 44/10/21 від 05.11.2021 р. про оцінку вартості транспортного засобу, вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,51), завданого транспортному засобу Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП від 26.09.2021 р., становить 183 259,64 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали. 2.11.2021 \~ \~ \~ \~р. [PERSON] звернулась до ТОВ «БЕЛОГВІ» з письмовою претензією в порядку ст. 16 ЦПК України, до якої долучила копію звіту про оцінку вартості транспортного засобу № 44/10/21 від 05.11.2021 р. та копію постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 р. щодо [PERSON] . Претензія була надіслана поштою (відправлення № 6103604057227) та містила вимогу протягом 5 днів відшкодувати матеріальний збиток в розмірі 53 259,64 грн., шляхом перерахування вказаних коштів на належний [PERSON] банківський рахунок. Доказів розгляду претензії матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною першою ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №14-176цс18. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що у страховика - АТ «СК «КРАЇНА» виник обов`язок з відшкодування шкоди в розмірі 130 000 грн. З висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 44/10/21 вбачається, що вартість матеріального збитку автомобіля складає 183259,64 грн. При цьому визначаючи вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, оцінювач застосував коефіцієнт фізичного зносу 0,51. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 УК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Наданий позивачем висновок є належним доказом на підтвердження завданого позивачу матеріального збитку у розмірі 183259,64 грн. Розмір шкоди, завданий позивачеві, підтверджується даним висновком, який відповідачем не спростований. Чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено, що розмір майнової шкоди має підтверджуватися виключно висновком судової експертизи. Отже, позивач надав суду докази щодо розміру завданої йому майнової шкоди, які не спростовані відповідачем, і сумнівів у достовірності наданих доказів не виникає. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача, як юридичної особи, яка в розумінні ст. 1172 ЦК України відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків, різниці між фактичним розміром матеріального збитку (183259,64 грн) та страховим відшкодуванням (130000,00 грн), що підлягає сплаті страховиком, зважаючи на що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 53259,64 грн підлягають задоволенню у повному обсязі. Ненадання доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на час розгляду даної справи не є правовою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем заявлено вимогу про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 21.07.2021 року у справі № 757/33065/18-ц. Разом з тим суд враховує, що згідно із п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Суд під час проведення розрахунків не враховує суму ПДВ, оскільки позивачем станом на час розгляду справи не надано до суду доказів надання послуг щодо ремонту транспортного засобу особою, що є платником ПДВ. На підставі викладеного судом переглянуто розмір матеріального збитку позивача відповідно до Звіту № 44/10/21, шляхом вирахування ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали (135977,25*20%=22662,87 грн), та встановлено, що розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 183259,64 грн-22662,87 грн=160596,77 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення оцінки матеріальних збитків в розмірі 2 000,00 грн., то суд відмовляє у задоволенні позову в даній частині, зважаючи на наступне. Суд бере до уваги, що Звіт № 44/10/21 про оцінку вартості транспортного засобу складений суб`єктом оціночної діяльності на замовлення позивача, а не страховика. Відповідно до п. 34.2 та 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Пунктом 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. З правового аналізу п. 34.2, 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Зважаючи на те, що позивач погодилась з визначеним АТ «СК «КРАЇНА» розміром страхового відшкодування без проведення страховиком експертизи, підстави для стягнення витрат на проведення оцінки матеріального збитку з відповідача відсутні. Вирішуючи спір про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що в даному випадку мають місце договірні відносини, а тому відповідальність страхової компанії можлива лише у випадку, встановленому договором. Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 року № 4, згідно з яким ця шкода визначається в межах заявлених позовних вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, з врахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інші обставини. Враховуючи характер перенесених позивачем моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих і соціальних стосунках , час та зусилля необхідні для їх відновлення, виходячи із засад розумності і справедливості , суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає до відшкодування позивачу слід визначити в сумі 5000 грн. В цій частині вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial