Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У вересні 2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 03.08.1984 року Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Однак, спільне життя з Відповідачем не склалося. За час перебування у шлюбі між Позивачем та Відповідачем виникли непорозуміння та конфлікти через те, останні не зійшлися характерами, не розуміють одне одного, мають різні погляди на життя. Вже більше п`ятнадцяти років не проживають спільно, припинили ведення спільного господарства, подружні стосунки відсутні.З урахуванням викладено, просив розірвати шлюб. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, залишено без руху. 08.02.2023 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2022 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/25486/22-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, проте в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини нявки суд не повідомила, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову - не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03.08.1984 року між громадянами, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Палацом реєстрації шлюбів та народжень, зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 3431. Від шлюбу сторони неповнолітній дітей не мають. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З положень статті 12 Конвенції вбачається, що чоловік і жінка, які досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом сторін і жінки є право на розірвання шлюбу, з урахуванням статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved