Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, у зв`язку з не виконанням грошового зобов`язання, посилаючись на те, що відповідач отримав від позивача у позику грошові кошти які не повернув у встановлені строки. Позивач просив суд: стягнути з відповідача заборгованість за договором позики та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивач нез`явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити за наявними матеріалами справи. Проти винесення заочного рішення суду не заперчували. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача та від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий Договір позики №26/11/18-10, предметом якого було передання у власність Позичальника грошових коштів у сумі 85278 (вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 00 коп, що за курсом НБУ (1 долар США = 27,795828 гри.), встановленим на день укладення цього Договору, було еквівалентно 3068 (три тисячі шістдесят вісім) доларів США 00 центів. Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 26 лютого 2019 року включно. Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, на банківський рахунок або готівкою. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно п.п.11, 12 Договору позики забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля MERCEDES- BENZ модель 320, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 1999 року випуску, тип - легковий седан, колір - сірий, державний номер [NUMBER] , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 19.10.2018, ТСЦ 5341. Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику розписку. Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики). Відповідно до п.15.3 Договору позики, Позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів письмово повідомляти Позикодавця про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені та наявність інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язання за цим Договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни. Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням додаткової суми позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 28 лютого 2019 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 84919 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 23 копійок, що за курсом НБУ (1 долар США = 26,992764 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 3146 (три тисячі сто сорок шість) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №1, становив 26.05.2019 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням додаткової суми позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №2 від 26 червня 2019 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 87164 (вісімдесят сім тисяч сто шістдесят чотири) гривні 00 копійок, що за курсом НБУ (1 долар США = 26.191023 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №2, становив 26.09.2019 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №3 від 26 вересня 2019 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5,6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 80272 (вісімдесят тисяч двісті сімдесят дві) гривні 02 копійок, що за курсом НБУ (1 долар США - 24,120199 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №3, становив 26.01.2020 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №4 від 24 лютого 2020 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 81569 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 28 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 24,51грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №4, становив 26.05.2020 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №5 від 16 червня 2020 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 89523 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 20 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,90 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №5, становив 26.09.2020 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №6 від 28 вересня 2020 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5,6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 94548 (дев`яносто чотири тисячі п`ятсот сорок вісім) гривень 48 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,41 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №6, становив 26.01.2021 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чатсковим поверненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №7 від 29 січня 2021 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 75808 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот вісім) гривень 00 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,35 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) долари США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №7, становив 26.05.2021 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №8 від 31 травня 2021 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 73936 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 10 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,65 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) долари США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №8, становив 26.09.2021 включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №9 від 11 жовтня 2021 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 70995 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,55 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) долари США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №9, становив 26.01.2022 включно. Згідно п.3 додаткової угоди №9 сторони погодили, що будь-які грошові розрахунки, які відбувалися до моменту підписання даної угоди, не будуть враховуватися при майбутньому поверненні позики, а грошові кошти були передані Позикодавцем Позичальнику в день підписання даної угоди. Факт отримання позики, зокрема, підтверджується розпискою від 11.10.2021, написаною власноруч Позичальником. Відповідно до додаткової угоди №9 від 11.10.2021, Відповідач мав повернути грошові кошти Позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: до 26.10.2021 - 3876,30 грн (еквівалент 146 доларів США); до 26.11.2021 - 3876,30 грн (еквівалент 146 доларів США); до 26.12.2021 - 3876,30 грн (еквівалент 146 доларів США); до 26.01.2022 - 59366,00 грн (еквівалент 2236 доларів США). Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань за Договором позики, заходів щодо повернення боргу не вжив та позику у визначені Договором позики та додатковою угодою №9 строки Позивачу не повернув. Таким чином, Відповідач умисно ухилився від виконання покладених на нього Договором позики зобов`язань та повернення боргу. Пунктом 10 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані також, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, розрахунок штрафних санкцій за неповернення позики здійснювався по 23.02.2022. Відповідно до Договору позики та додаткової угоди №9, враховуючи, що Відповідач не здійснював погашення заборгованості за Договором позики, останній мав сплатити: до 26.10.2021 - 3876,30 грн (еквівалент 146 доларів США); до 26.11.2021 - 7752,60 грн (еквівалент 292 долари США); до 26.12.2021 - 11628,90 грн (еквівалент 438 доларів США); до 26.01.2022 - 70995,00 грн (еквівалент 2674 долари США). Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 27.10.2021 по 23.02.2022 складає 222,02 гри. Пунктом 10 Договору позики також визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України: «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання». Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України: «Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків». Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З урахуванням вимог чинного законодавства, сума пені у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості за Договором позики №26/11/18-10 від 26 листопада 2018 року складає: 85194,00 Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 20.12.2022 (дата подачі позову) становить 39,90 грн. Отже, сума основного боргу, станом на дату часткового погашення заборгованості, становила 107130 (сто сім тисяч сто тридцять) грн. 60 коп. (2674,00 доларів США*39,90 грн). Таким чином, сума заборгованості за Договором позики станом на 20.12.2022, яка підлягає поверненню Відповідачем, складає 193911 (сто дев`яносто три тисячі дев`ятсот одинадцять) грн. 25 коп. (107130,60 грн+1364,63 грн+222,02 грн+85194,00 грн). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як встановлено, позивач виконав умови договору позики надавши відповідачу позику, однак відповідач порушив умови договору позики, шляхом невиконавши зобов`язання щодо добровільного поверення отриманих коштів у борг у встановлений догором строк. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Враховуючи правовий висновок, що міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Суд, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі надані докази, приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення основної суми позики, інфляційні, 3% річних, пені, посилаючись на договір позики розписку та норми чинного законодавства, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України\~ підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved