Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У квітні 2023 року представник відповідача - адвокат Мачульний Олександр Іванович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи. Розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача становить 41000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду направив заяву у якій просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі в понову обсязі, з підстав обґрунтованості та доведеності понесених відповідачем витрат на правову допомогу належними доказами. В силу положень ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Зі змісту рішення від 06.04.2023 року вбачається, що у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське» до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським та цільовим внескам відмовлено, однак, питання щодо стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача представляв адвокат Мачульний О.І., повноваження якого підтверджуються ордером про надання правової допомоги серії ЧН № 115506 від 27.10.2021 року. Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, заявником у строк, встановлений ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, подано до суду договір про надання правової допомоги від 20.07.2021 року, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 20.07.2021 року, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 19.07.2022 року, акт прийому передачі послуг по вказаному договору від 07.04.2023 року та довідка №1-04/23 про оплату послуг адвоката від 07.04.2023 року, відповідно до яких загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 41000,00 грн. Зазначені докази є достатніми для вирішення заяви представника відповідача по суті порушених ним питань. Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5\~ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі № 910/906/18. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 р.) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між адвокатом Мачульним О.І. та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання правової допомоги від 20.07.2021 року. Відповідно до п. 3.1. даного договору визначено, що розмір гонорару (винагороди) за надання правової допомоги, визначається Сторонами окремим додатком, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додатку № 1 до Договору). Даним додатком встановлюється розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правової допомоги, який може бути як у фіксованому розмірі, так і в погодинній оплаті. Водночас п. 3.2. даного договору визначено, що сплата гонорару (винагороди) за надання правової допомоги, здійснюється клієнтом протягом 5 днів з моменту отримання акту прийому-передачі послуг, а сплата авансу здійснюється клієнтом протягом 3 днів з моменту підписання договору та/або окремо виставленого адвокатом рахунку. Згідно з п. 3.4. даного договору за результатами надання правової допомоги складається акт прийому-передачі послуг, який підписується Адвокатом та Клієнтом (уповноваженою особою Клієнта). В акті вказується обсяг наданої правової допомоги і її вартість. Акт передається Клієнту особисто Адвокатом або надсилається Клієнту електронною поштою чи за адресою зазначеною в Договорі. Моментом отримання акту Клієнтом є дата, зазначена в акті або розписці уповноваженої особи Клієнта, повідомленні про вручення рекомендованого або цінного листа з описом поштового відправлення. У матеріалах справи міститься акт прийому-передачі послуг до договору про надання правової допомоги від 20.07.2021 року відповідно до якого сторони погодили обсяг наданих послуг, а саме: вивчення матеріалів справи, оцінка обставин і наявних у справі доказів для забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта 1200,00 грн. (п. 1 акту), ознайомлення із матеріалами справи 600,00 грн. (п. 2 акту), підготовка та подання зустрічної позовної заяви 5000,00 грн. (п. 3 акту), підготовка та подання відзиву на позовну заяву 5500,00 грн. (п. 4 акту), підготовка та подання письмових заперечень на відповідь на відзив 2000,00 грн. (п. 5 акту), представництво інтересів клієнта в суді 10.12.2021 3000,00 грн. (п. 6 акту), підготовка та подання додаткових письмових пояснень 6500,00 грн. (п. 7 акту), підготовка та подання заяви про розподіл судових витрат 1000,00 грн. (п. 8 акту), підготовка та подання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду 2000,00 грн. (п. 9 акту), представництво інтересів клієнта в суді 24.11.2022 3000,00 грн. (п. 10 акту), підготовка та подання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи 1000,00 грн. (п. 11 акту), представництво інтересів клієнта в суді 02.02.2023 3000,00 грн. (п. 12 акту), представництво інтересів клієнта в суді 16.03.2023 3000,00 грн. (п. 13 акту), представництво інтересів клієнта в суді 06.04.2023 3000,00 грн. (п. 14 акту), ознайомлення із матеріалами справи 1200,00 грн. (п. 15 акту). Надаючи оцінку наведеному в акті прийому передачі послуг за договором від 20.07.2021 року, об`єму виконаних адвокатом робіт, суд зазначає, що вказані в акті прийому передачі послуги є такими, що відповідають вартості послуг зазначені в додатку № 1 до договору від 20.07.2021 року, отже є обґрунтованими та доведеними документально. Відповідно до п. 3.10 даного договору визначено, що оплата гонорару та коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій та/або безготівковій формі за домовленістю Сторін. У разі сплати Клієнтом гонорару (винагороди) за надання правової допомоги у готівковій формі, Адвокат надає Клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку, квитанцію, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від Клієнта. На підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги від 20.07.2021 року, відповідачем сплачено адвокату гонорар в сумі 41000,00 грн, що підтверджується довідкою №1-04/23 про оплату послуг адвоката від 07.04.2023 року. Верховний Суд у справі №727/4597/19 від 16.04.2020 у своїй постанові зазначив, що процесуальним кодексом не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката. Враховуючи наведене, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Велика Палата ВС у своїй постанові від 19.02.2020 р. по справі № 755/9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт. Із заяви про ухвалення додаткового рішення від 10.04.2023 року вбачається, що представник просить стягнути суми витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач [PERSON] поніс внаслідок розгляду справи № 369/13383/21, загальна вартість яких визначена у розмірі 41000,00 грн. У свою чергу від позивача та/або його представника не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, будь-яких заперечень щодо неспівмірності про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 41000,00 грн. суду не надано. При цьому відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача адвоката Мачульного О.І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності та підлягає задоволенню.

Outcome: approved