Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

\~ \~\~ 17 березня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 21.01.2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 13. Від сумісного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою. З червня 2022 року між позивачем та відповідачем припинилися стосунки через різні погляди на життя, родину та виховання дітей. На даний час ведення ними спільного господарства, як чоловіка та дружини, та сумісне проживання остаточно припинено. Позивач переконана, що в подальшому підтримувати сімейні відносини немає ніякого сенсу, оскільки, у них з відповідачем [PERSON] протилежні погляди на сімейне життя. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідач не допомагає позивачці в утриманні сина [PERSON] та дочки [PERSON] . Відповідач є працездатним, працює на Північному ГЗК м.Кривого Рогу, а тому, позивач вважає, що є всі законні підстави, щоб сплачувати аліменти. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 березня 2023 року, дня пред`явлення позовної заяви, до досягнення дітьми повноліття. В порядку ч. 6 ст.\~187\~ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 10.04.2023 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 09 год. 00 хв. 25 травня 2023 року. 25\~травня 2023\~року позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , 25 травня 2023 року в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Відповідачу [PERSON] відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /адреса місця реєстрації відповідача/. Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Таким чином, в силу вимог вказаної норми Закону, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом безспірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. /а.с.10/ Сторони є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.08.2013 року) та [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). /а.с.11,12/ З довідки про склад сім`ї №1/3-01039 від 24.04.2023 року, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та неповнолітні [PERSON] , [PERSON] /а.с.21/ Оскільки сторони, припинивши шлюбні стосунки, поновлювати їх наміру не мають, спільного господарства не ведуть, позивачка у своєму позові наполягала на розірванні шлюбу, відповідач належних заперечень щодо розірвання шлюбу не надав, а тому є всі підстави вважати, що їхня сім`я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Суд вважає за доцільне позивачу [PERSON] залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вона просила про це у позовній заяві. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що малолітні діти проживають з позивачкою. Відповідач [PERSON] , будучи батьком дітей, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча є працездатним і має змогу її надавати. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вищевикладене, виходячи із обставин, зазначених позивачем та те, що дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати відсутні, а також те, що відповідач є працездатним, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дати подання позовної заяви до суду 17 березня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги: на користь позивача в розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави в розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved