Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. У 2019 році позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду міста Харкова із зазначеним позовом, у подальшому (заява про уточнення позовних вимог 14.03.2023 надійшла на електронну пошту суду, а 21.03.2023 на адресу суду Укрпоштою) представник позивача - адвокат Мирось С.В. уточнив позовні вимоги, та в остаточній редакції позовних вимог просив: - припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ. "А-1", загальною площею 122,0 кв. м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] шляхом його поділу в натурі; - виділити у власність [PERSON] належну їй 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] , як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 64,3 кв. м., з відповідними надвірними будівлями (льох літ. "З", вбиральня літ. "Г", душ літ. "Т", огорожу № 2 та № 1); - виділити у власність [PERSON] належну їй 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] , як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 67,3 кв. м, з відповідними надвірними будівлями (сарай літ. "Б", погріб літ. "В", літня кухня літ. "Д", душ літ. "Е"); - виділити у користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] за Варіантом ІІ користування земельною ділянкою, запропоновану у висновку експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" від 11.06.2020 № 11861, а саме: - І співвласнику ( [PERSON] ) надати у користування земельну ділянку загальною площею 385,0 кв. м.; - ІІ співвласнику ( [PERSON] ) надати у користування земельну ділянку загальною площею 385,0 кв. м.; - границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: по лінії розподілу житлового будинку літ. "А-1"; від кута сараю літ. "Н" відрізок довжиною 1,85 м; поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 4,04 м; поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 1,80 м; поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 4,92 м; поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 4,70 м; поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 2,50 м; поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 7,95 м, що розділяє сторону земельної ділянки на відрізки 25,65 та 7,20 м; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з суми судового збору за подання позову до суду та проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі, визначеному за результатами розгляду справи по суті. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 28.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстрованого в реєстрі за №3631, позивачем [PERSON] придбано у власність 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності до пункту 1 Договору, у користування [PERSON] перейшли наступні об`єкти нерухомого майна: - у житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, сіни літ. «а», приміщення І, ганок літ. «а1»; - господарські будівлі: душ літ. Т, льох літ. З, вбиральня літ. Г, огорожа №2, частина огорожі №1 (а саме в`їзд), згідно з мировою угодою від 13.02.2013, затвердженою ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 по справі № 2-74/11. За пунктом 2 вказаного Договору частка житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2000, зареєстрованого в реєстрі за № 7-2566, Договору купівлі-продажу від 05.07.2013, зареєстрованого в реєстрі за №471. В пункті 3 Договору зазначено, що частка житлового будинку, яка відчужувалась, має розмір житлової площі 66,7 кв.м, а сам житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, частка якого відчужувалась, розташований на земельній ділянці з наступними надвірними будівлями: вбиральня літ. «Г», льох літ. «В», «З», літній душ - літ. «Е», «И», навіс-літ. «Л», огорожа №2-4, ворота №1, хвіртка №6. [PERSON] , при укладенні договору, [PERSON] було передано наступні документи: - мирову угоду від 13.02.2013, що подавалась до Комінтернівського районного суду м. Харкова, укладена між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; додатковий варіант порядку користування земельною ділянкою, складеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса; ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 по справі №2-74/11, якою затверджено Мирову угоду між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.02.2013 по справі №2-74/11, якою внесено виправлення в резолютивну частину ухвали від 13.02.2013; ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 по справі №2-74/11, якою внесено виправлення в резолютивну частину ухвали від 13.02.2013. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 по справі №2-74/11 було закрито провадження та визнано мирову угоду, укладену між сторонами по справі, відповідно до якої: - виділено у спільне користування [PERSON] , яка є власницею 1/4 частини та [PERSON] , який є власником 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] наступне майно: в житловому будинку літ. «А-1» приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5; (літ. «а» приміщення І; ганок літ. «а1», господарські будівлі: душ літ. «И» та літ. «З», вбиральня літ. «Г», огорожа №2, частина огорожі №1 (в`їзд); - виділено у власність [PERSON] , яка є власницею 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] наступне майно: в житловому будинку літ «А» приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, Ю 2-9; ганок літ. «а4», господарчі будівлі - сарай літ. «Б», літня кухня літ «Д», погріб літ. «В», душ «Е»; - частину огорожі №1 (хвіртка), залишено у спільному користуванні співвласників житлового будинку [ADDRESS] ; - визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , за планом, наданим експертом ХНІДСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса - Петришиною Ю.Ю. (Додатковий варіант користування земельною ділянкою), дане рішення набрало законної сили та є обов`язковим для виконання. Тобто, Позивачем [PERSON] було набуто у приватну власність 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованих по [ADDRESS] на підставі та в порядку, встановленому Законом (ст. ст. 11. 328, 363 ЦК України). Проте, позивач не має можливості вільно, без перешкод користуватися та розпоряджатися своїм майном через те, що відповідач [PERSON] вчиняє такі перешкоди. За затвердженою на підставі судового рішення Мировою угодою, укладеною між відповідачем [PERSON] та колишнім власником домоволодіння (продавцем за договором купівлі-продажу) у спільній власності залишилися спільна хвіртка та частина земельної ділянки площею 20,0 кв.м, яка проходить безпосередньо біля належної [PERSON] частини вказаного житлового будинку. Належна на праві власності позивачу частка житлового будинку потребує проведенню ремонтних робіт, поліпшень для більш зручних умов проживання (облаштування та удосконалення систем водопостачання та водовідведення тощо), проте відповідач постійно, навмисно чинить перешкоди у реалізації вільного розпорядження власним майном, не допускає навіть вільного проходу до майна ані позивача, як власника майна, ані робітників. Користуючись випадком, відповідач постійно перешкоджає вільному пересуванню працівників, які ведуть ремонтні роботи, більш того, досить часто не впускає їх у двір, використовуючи при цьому нецензурну лайку, погрожує застосуванням фізичного насилля. Тобто, відповідач робить все, щоб позивач не могла зробити ремонт та відповідні поліпшення у власному будинку, оскільки, враховуючи свій достатньо похилий вік, позивачу не достає ані фізичних, ані моральних сил протистояти відвертим та незрозумілим провокаціям відповідача. У відповідача [PERSON] є технічна можливість облаштувати окремий вхід до належної їй частини житлового будинку, а також користуватися повністю окремою частиною земельної ділянки, що відповідає її долі. Позивач неодноразово пропонувала провести вказані роботи з облаштування окремих входів за власний рахунок, проте відповідач [PERSON] на вказані пропозиції відповідала відмовою в категоричній формі. Кожного дня відповідач створює штучні конфлікти, свариться, застосовує фізичне насилля, як по відношенню до позивача, так і її близьких родичів, псує майно позивача, яке знаходиться на території їх спільного домоволодіння і, як наслідок, за такої ситуації, подальше проживання позивача з відповідачем в одному просторі, є нереальним. Відповідач використовує територію домоволодіння, яка за технічною документацією виділена позивачу [PERSON] на власні потреби. Зокрема, влітку розмістила свій надувний басейн на земельній ділянці позивача. Вважає, що такі протиправні дії відповідача є порушенням вимог статті 103 Земельного кодексу України. На будь-які зауваження та мирне врегулювання спору відповідач не йде, а навпаки, постійно вчиняє дії провокаційного характеру, направлені на створення конфлікту та, відповідно, виклику співробітників поліції. Також [PERSON] стверджує, що Мирова угода, яку вона уклала з попередніми власниками, на позивача не розповсюджується, при цьому погрожуючи, що спокійного життя позивачу чекати не слід. Відповідачу було запропоновано викликати спеціаліста, який би провів будівельно-технічну експертизу та розробив план розділення території з можливістю встановлення огорожі між частинами домоволодіння, однак на подібні умови відповідач не погодилася. Відтак, враховуючи нестерпну обстановку проживання, створену відповідачем, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою з метою реалізації конституційного права на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Аргументи учасників справи. 03.02.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Фактично нерухоме майно, яке входить до складу будинковолодіння по [ADDRESS] , вже поділене в натурі. 13.02.2023 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 2-74/11 була затверджена мирова угода, укладена 13.02.2013 між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка є невід`ємною частиною ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013, є діючою, ніким не оскаржувалася. Предметом позову по справі був виділ часток із спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою. Мирова угода та ухвала неодноразово були предметом судових розглядів. Укладеною між сторонами по справі мировою угодою було: - виділено у спільне користування [PERSON] , яка є власницею 1/4 частини та [PERSON] , який є власником 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] наступне майно: в житловому будинку літ. «А-1» приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5; (літ. «а» приміщення І; ганок літ. «а1», господарські будівлі: душ літ. «И» та літ. «З», вбиральня літ. «Г», огорожа №2, частина огорожі №1 (в`їзд); - виділено у власність [PERSON] , яка є власницею 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] наступне майно: в житловому будинку літ «А» приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, Ю 2-9; ганок літ. «а4», господарчі будівлі - сарай літ. «Б», літня кухня літ «Д», погріб літ. «В», душ «Е»; - частину огорожі №1 (хвіртка), залишено у спільному користуванні співвласників житлового будинку [ADDRESS] ; - визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , за планом, наданим експертом ХНІДСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса - Петришиною Ю.Ю. (Додатковий варіант користування земельною ділянкою). Тобто, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 було визнано мирову угоду про виділ на ідеальну частку [PERSON] та на спільну ідеальну частку [PERSON] та [PERSON] конкретних приміщень у нерухомому майні, що належить їм на праві спільної часткової власності. Апеляційний суд Харківської області визначає ці частки як окремі об`єкти права власності, що утворилися після виділу часток. Таким чином, не підлягає доказуванню факт виділу на її користь 1/2 ідеальної частки конкретних приміщень у нерухомому майні. Оскільки [PERSON] придбала частку [PERSON] , а згодом 1/2 придбала [PERSON] , можна вважати майно поділеним в натурі. 28.12.2018 [PERSON] звернулася до державного реєстратора з метою зареєструвати право власності на виділене їй майно у встановленому законом порядку. 19.02.2018 державний реєстратор прийняв рішення про відмову в реєстрації майна, оскільки, нею вчасно не було надано додаткові документи, а саме зареєстровану Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, яке підтверджує прийняття до експлуатації реконструйованого житлового будинку з надвірними будівлями. Вказала, що ніколи не заперечувала проти того, що [PERSON] отримала у власність не абстрактну 1/2 частку, а індивідуально визначене майно, так само і [PERSON] стверджувала, що придбала у власність конкретне майно, а саме: в житловому будинку літ. "А" приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6 сіни літ "а" пом І, ганок літ "а1", господарчі будівлі: душ літ: "З", вбиральня літ. "Г", огорожа №2, частина огорожі №1 (а саме в`їзд). Влітку 2019 року [PERSON] зробила перепланування у належній їй частині будинку, визначеній у технічному паспорті як кв. [ADDRESS] , облаштувала новий вхід до своєї квартири, а старий заклала цеглою. 31.10.2019 позивач самостійно, не попередивши її, фактично знищила належну їй частину огорожі № 1, а саме в`їзд, самовільно, без її відома та дозволу знищила запірний стовп, який був складовою частиною калитки, яка належить їм обом, що зробило неможливим використовувати її за призначенням, а це фактично означає її знищення. Стосовно земельної ділянки, зазначила, що у позові позивач посилається на технічну документацію, за якою їй на власні потреби виділена територія, але в якості доказів не надає цієї документації. Позивач просить виділити їй у власність 1/2 частину житлового будинку та надвірні будівлі, які розташовані на земельній ділянці, загальною площею 770 кв.м., 1/2 частина якої складає площу 385,0 кв. м. Між нею та позивачем існує спір щодо користування земельною ділянкою. [PERSON] неодноразово намагалася довести їй, що до неї перейшло право на користування частиною земельної ділянки, якою користувалися [PERSON] та [PERSON] за планом, наданим експертом ХНДІСЕ ім. Бокаріуса Петришиною Ю.Ю., як Додатковий варіант порядку користування земельною ділянкою за мировою угодою, затвердженою ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 по справі № 2-74/11. З даним твердженням не згодна, оскільки, позивач не була стороною в Мировій угоді, а її права щодо земельної ділянки визначаються лише умовами договору купівлі-продажу, яким не врегульовано право переходу частки земельної ділянки відповідно до частки у праві власності. Згідно інформаційної довідки № 189314077 від 19.11.2019 у технічному описі майна значиться зареєстрована земельна ділянка площею 770 кв. м. Площа земельної ділянки вказана у її договорі купівлі-продажу від 23.12.2006 № 16784099, у всіх правовстановлюючих документах попередніх власників, частку яких придбала [PERSON] , і в технічному паспорті будинковолодіння. Розмір земельної ділянки в договорі купівлі-продажу від 28.07.2017, укладеному між [PERSON] та [PERSON] відсутній, як і умови щодо користування частиною земельної ділянки, якою користувалися [PERSON] та [PERSON] за планом, наданим експертом ХНДІСЕ ім. Бокаріуса Петришиною Ю.Ю. Окрім того, зазначила, що між ними постійно виникали конфлікти, однак перешкод у вільному проході до майна позивачу та робітникам вона не чинить. Єдине, проти чого вона заперечувала, так це проти проведення незаконних земляних робіт на подвір`ї, оскільки вважає, що [PERSON] не має права користуватися земельною ділянкою в тому обсязі, який був у продавця [PERSON] , а має право на користування земельною ділянкою лише під її частиною будинку, будівлями, що їй належать, та земельною ділянкою, необхідною для їх обслуговування, що згідно з ДБН становить 1 метр вздовж периметру будівель. 05.02.2020 від представника Харківської міської ради Прядко Л.В. надійшли письмові пояснення, в яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступних підстав. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.11.2019 право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2006 № 6005 та за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2017 № 3631. Разом з цим, за інформацією вказаної довідки наявне самочинне будівництво, а саме: прибудова літ. "а3" (прим. № 2-8 та № 2-9 загальною площею 5,6 кв. м.) та переобладнані прим. № 2-6 (площею 2,3 кв. м.), прим. № 2-7 (площею 2,4 кв. м.) з житлового в підсобне (санвузол). В технічному паспорті на спірний будинок, виготовлений КП "Харківським міським бюро технічної інвентаризації" станом на 09.07.2013, стоять відмітки про самочинне будівництво: "а3" - прибудова, прим. №2-8 - коридор (загальна площа 3,0 кв. м.), прим. № 2-9 - санвузол (загальна площа 2,6 кв. м.), переобладнані з житлового в підсобні прим. № 2-6 - коридор (загальна площа 2,3 кв.м.) та прим. № 2-7 - санвузол (загальна площа 2,4 кв.м.). Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна не підлягають поділу (виділу). Аналогічна правова позиція викладена в висновку Верховного Суду від 04.04.2019 по справі № 750/4445/17. З договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 28.07.2017 № 3631 вбачається, що земельна ділянка на якій розташовано домоволодіння по [ADDRESS] не перебувала у власності продавця (не приватизована). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.02.2020 будь-яких прав на земельну ділянку під самовільно побудованою прибудовою по [ADDRESS] за юридичними та фізичними особами не зареєстровано, що свідчить про те, що вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. Набуття права власності на вищевказані самовільно побудовані об`єкти у складі домоволодіння по [ADDRESS] , в порядку поділу (виділу) об`єкта нерухомого майна призведе до порушення права територіальної громади м. Харкова вільно розпоряджатися землями територіальної громади. 12.02.2020 адвокат Мирось С.В. подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відзиві відповідач підтверджує наявність реального конфлікту і проживання співвласників на одній території є неможливим. Заперечив проти тверджень відповідача про те, що на позивача не розповсюджуються домовленості, які існували між попередніми власниками будинку. Твердження про намір позивача через суд "заволодіти" земельною ділянкою підтверджує незгоду відповідача з тим, що разом із придбанням 1/2 частки нерухомого майна перейшло право користування на 1/2 частку земельної ділянки, та небажання поділу спільної території. Викладене у відзиві лише підтверджує наявність конфлікту між співвласниками та неможливість проживати на одній території. Рух справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 02.01.2020 позовну заяву залишено без руху. 10.01.2020 від позивача надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження в справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05.02.2020 по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження в справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14.05.2020 поновлено провадження в справі у зв`язку з надходженням повідомлення про неможливість проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11.06.2020 по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження в справі. 14.01.2022 на виконання ухвали Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11.06.2020 Національним науковим центром "Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса" наданий висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17.01.2022 поновлено провадження в справі у зв`язку з проведенням судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до акту приймання - передавання справ від 23.09.2022 до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 641/10764/19. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022, зазначену справу передано в провадження судді Подмаркової Ю.М. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального провадження в справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 15.03.2023 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Мирося С.В. про уточнення заявлених позовних вимог від 14.03.2023. 28.04.2023 ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Від представника позивача - адвоката Мирося С.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги просив задовольнити. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] та представник Харківської міської ради до суду не прибули, про причини неявки не повідомили. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. На підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 28.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 363, право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , перейшло від [PERSON] до [PERSON] , у користування [PERSON] у житловому будинку літ. "А-1" перейшли приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, сіни літ. "а", приміщення І, ганок літ. "а1" та господарські будівлі: душ літ. Т, льох літ. З, вбиральня літ. Г, огорожа № 2, частина огорожі № 1 (а саме в`їзд), згідно з мировою угодою від 13.02.2013, затвердженою ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова 13.02.2013 по справі № 2-74/11. (а. с. 12-13). Право власності [PERSON] на 1/2 житлового будинку, літ. "А-1" з надвірними будівлями, житловою площею 64,3 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , 28.07.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46870263101, на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий номер № 3631, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. 28.07.2017. Відомості про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер майна : 16784099, тип майна: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 122,0 кв.м., житлова площа 67,3 кв. м., площа земельної ділянки 770 кв.м., загальна вартість нерухомого майна 126397,00 грн, вартість самочинно збудованого 17199,00 грн. Технічний опис майна: зареєстрована земельна ділянка площею 770 кв.м. (рішення виконкому Комінтернівської ради № 27 від 08.09.1953 р.), самовільно побудовано прибудову літ. "а3" (прим. № 2-8, 2-9 загальною площею 5,6 кв.м) - загальною вартістю17199 грн. Самовільно переобладнано прим. № 2-6 (площею 2,3 кв.м), 2-7 (площею 2,4 кв.м.) з житлового в підсобне, санвузол. (а. с. 14, 30-32). На підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 6005, право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , перейшло від [PERSON] до [PERSON] на земельній ділянці площею 770,0 кв.м. розташований житловий будинок літ. "А-1", житловою площею 72,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. "Б", вбиральня літ. "Е", льохи літ. "В", "З", літня кухня літ. "Д", душ літ. "Е", "И", огорожі № 1, 2. (а. с. 68-69). Право власності [PERSON] на 1/2 житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , 20.01.2007 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16784099, на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий номер № 6005, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. 23.12.2006. 13.02.2013 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , представником якого за довіреністю була [PERSON] , було укладено мирову угоду, яка 13.02.2013 визнана Комінтернівським районним судом міста Харкова. За умовами вказаної мирової угоди сторони досягли домовленості з наступних питань: - виділити у спільне користування [PERSON] , яка є власницею 1/4 частини, та [PERSON] , який є власником 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , наступне майно: в житловому будинку літ. «А» приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, сіни літ. «а» приміщення І, ганок літ. «а1», господарчі будівлі - душ літ. «И», погріб лі. «З», вбиральня літ. «Г», огорожа № 2, частина огорожі №1 (в`їзд); - виділити у власність [PERSON] , яка є власницею 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , наступне майно: в житловому будинку літ. «А» приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, ганок літ. «а4», господарчі будівлі - сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Д», погріб літ. «В», душ літ. «Е»; - частину огорожі № 1 (хвіртка), залишити у спільному користуванні співвласників житлового будинку [ADDRESS] ; - визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , за планом, наданим експертом ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса Петришиною Ю.Ю., як Додатковий варіант порядку користування земельною ділянкою; - [PERSON] зобов`язалася сплатити [PERSON] та [PERSON] в якості компенсації за виділене майно грошову суму в розмірі 5000,00 грн. відповідно до погодженого мировою угодою графіку; - сторони погодились про те, що судові витрати у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - [PERSON] про виділ частки у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - [PERSON] , про виділ частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, сторонами не відшкодовуються один одному та покладаються виключно на ту сторону, яка їх понесла. 21.02.2013 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова внесено виправлення в резолютивну частину ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - [PERSON] про виділ частки у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - [PERSON] , про виділ частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, зазначивши, що у спільне користування [PERSON] , яка є власницею 1/4 частини, та [PERSON] , який є власником 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , також виділяється в житловому будинку літ. «А» приміщення № 1-6. 20.05.2016 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова внесено виправлення по тексту та в резолютивну частину ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2013 року про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі та ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2013 року про виправлення описки у цивільній справі № 2-74/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - [PERSON] про виділ частки у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - [PERSON] , про виділ частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, та вважати правильним зазначення літери житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - літ. «А-1». Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовлений станом на 09.07.2013, будинок, який розташований на земельній ділянці площею 770 кв. в., має 2 квартири, 6 житлових кімнат, загальна площа усього по квартирам - 122,0 кв.м., житлова площа - 67,3 кв.м., допоміжна площа - 48,5 кв.м., площа літніх приміщень - 6,2 кв.м., у тому складі не опалювальна площа - 6,2 кв.м.; домоволодіння складається з наступного: житловий будинок літ. "А-1", прибудова літ. "а", ганок літ. "а1", прибудова літ. "а3", ганок літ. "а4", сарай літ. "Б", погріб літ. "В", вбиральня літ. "Г", літня кухня літ. "Д", літній душ літ. "Е", погріб літ. "З", літній душ літ. "И", ворота №1, ворота № 2. З довідки від 04.06.2020, складеної КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради та виданої [PERSON] , вбачається, що 29.05.2020 проведено обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , відповідає наступним характеристикам: житловий будинок з прибудовами - літ. "А-1", льох - літ. "В", вбиральня - літ."Г", літній душ - літ. "Е", льох - літ. "З",літній душ - літ. "И", сарай - літ. "К", сарай - літ. "Н", ганок - літ. н1", навіс - літ "М", ворота з хвірткою № 1, огорожа № 3, хвіртка №6, вигрібна яма № 7, вигрібна яма № 8, огорожа № 9, замощення № I , замощення № II. Опис інформації про земельну ділянку: фактична площа земельної ділянки складає 770 кв. м. Примітка: побудовано прибудову літ. а3, сарай літ. "К", переобладнано прим. №1-5, площею 9,0 кв.м., із житлового під коридор, влаштовано дверний проріз із віконного з втручанням в несучі конструкції, прим. 2-7, площею 2,4 кв.м., переобладнано із житлового під санвузол, дозвільні документи на надані. 28.12.2017 [PERSON] звернулась до державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок , що розташований в [ADDRESS] , 02.01.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно Шеховцовою М.Є. Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області розгляд заяви [PERSON] зупинено у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме оригінал договору купівлі-продажу, посвідчений 23.12.2006 приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., реєстровий номер № 6005 та документ, що підтверджує прийняття до експлуатації реконструйованого житлового будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . (а. с. 74). 19.02.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно Шеховцовою М.Є. Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , [PERSON] (а. с. 75). По справі проведено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу № 11861 від 04.01.2022, якою надані наступні висновки. 1. Технічно не можливо відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити частку) житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 122,0 кв.м з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] відповідно до часток співвласників ( [PERSON] та [PERSON] належить по частині кожній). 2. На розгляд суду запропоновано один варіант розподілу (виділення частки) житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 122,0 кв.м з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] з відступом від ідеальних часток співвласників. 3. На розгляд суду запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою загальною площею 770,0 кв.м, розташованої по [ADDRESS] у відповідності із розміром часток співвласників в праві власності на нерухоме майно ( [PERSON] та [PERSON] належить по частині кожній). 4. При запропонованих варіантах порядку користування земельною ділянкою проводити будівельні роботи по переобладнанню зареєстрованого за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожною домоволодіння [ADDRESS] , не потрібно. Варіант розподілу домоволодіння співвласнику [PERSON] (ідеальна частка якої 1/2) по житловим будівлям у житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, по надвірним будівлям: вбиральня літ. "Г", льох літ. "З", літній душ літ. "И", сарай літ. "Н", ганок літ. "н1", ворота з хвірткою № 1, співвласнику [PERSON] (ідеальна частка 1/2) по житловим будівлям у житловому будинку літ. А-1 приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-7, 2-8, 2-9, по надвірним будівлям ганок літ. "а4", льох літ. "В", літній душ літ. "Е", вигрібна яма № 7. По запропонованому варіанту розподілу [PERSON] виділяється приміщень і будівель на суму 126350,00 грн, [PERSON] - на суму 216794,00 грн. Відповідно до запропонованих варіанта розподілу частки співвласників будуть мати вигляд: 1 співвласник ( [PERSON] ) - 37/100 (126350/343144); другий співвласник ( [PERSON] ) - 63/100 ()216794/343144). Даний варіант розподілу домоволодіння можливий за умови узаконення самовільних перепланувань житлового будинку літ. "А-1" та самовільно збудованої прибудови літ. "а3". І варіант порядку користування земельною ділянкою (відповідно до мирової угоди та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2013) - 1 співвласнику ( [PERSON] ) пропонується надати у користування земельну ділянку площею 385,0 кв.м.: - земельна ділянка площею 375,0 кв.м.; - 1/2 площі загального користування співвласників - 10,0 (20,0/2) кв. м. - 2 співвласнику ( [PERSON] ) пропонується надати у користування земельну ділянку площею 385, 0 кв.м. - земельна ділянка площею 375,0 кв.м.; - 1/2 площі загального користування співвласників - 10,0 (20,0/2) кв. м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: - по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; - на відстані 1,0м від стіни житлового будинку літ. "А-1" відрізок довжиною 14,09м.; - поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 5,30м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 9,06м; - поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 7,33м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 2,00м; - поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 8,0м, що розділяє сторону. ІІ варіант порядку користування земельною ділянкою - 1 співвласнику ( [PERSON] ) пропонується надати у користування земельну ділянку площе. 385,0 кв.м.; - 2 співвласнику ( [PERSON] ) пропонується надати у користування земельну ділянку площею 385, 0 кв.м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: - по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; - від кута сараю літ. «Н» відрізок довжиною 1,85м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 4,04м; - поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 1,80м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 4,92м; - поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 4,70м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 2,50 м; - поворот до домоволодіння [ADDRESS] відрізок довжиною 7,95 м, що розділяє сторону земельної ділянки на відрізки 25,65 та 7,20 м. [PERSON] на підтвердження існуючого конфлікту з позивачем надано висновки судово-медичних експертиз ХОБСМЕ ДОЗ ХОДА № 1537-2019 від 04.11.2019 та № 654-2019 від 24.05.2019, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12019220540001865 від 09.08.2019 (а. с. 82, 83, 84). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Згідно змісту статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Щодо вимоги про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності суд назначає таке. Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З метою реалізації такого права позивач [PERSON] звернулась з відповідними позовними вимогами до суду. Заявляючи про наявність технічної можливості виділити належну їй частку із спільного майна, позивач в заяві посилається на дані висновку експерта від 04.01.2022 № 11861. За змістом ст. 364 ЦК України, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ домоволодіння в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до пункту 2.3. Інструкції не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Судом встановлено, що у вказаному домоволодінні було здійснено самовільні перепланування та самочинно прибудову - літ. "а3", тобто без одержання необхідних дозволів та виготовлення проекту. Наявність об`єктів самочинного будівництва є підставою для відмови виділу частки позивача в окремий об`єкт права власності. Також, суд звертає увагу на те, що згідно з висновком експерта щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, встановлено, що розподіл домоволодіння можливий за умови узаконення самовільних перепланувань житлового будинку літ. "А-1" та самовільно збудованої прибудови літ. "а3". На підставі викладеного в задоволені позовних вимог [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, необхідно відмовити. При цьому, суд вважає позицію відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку із тим, що фактично виділ в натурі частки із спільного майна було здійснено на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 13.02.2013, необґрунтованою, оскільки така угода укладена між [PERSON] та попередніми співвласниками будинку, суду не надано доказів на підтвердження виконання умов зазначеної угоди та реєстрацію прав на виділені частки у встановленому законом порядку. Вирішуючи позовні вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходить з наступного. Дослідженими в справі доказами у їх сукупності встановлено, що фактична площа земельної ділянки, в межах домоволодіння по [ADDRESS] , складає 770 кв.м., яка перебуває у спільному користуванні співвласників житлового будинку [PERSON] та [PERSON] . Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частин першої та третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, який належить сторонам на праві спільної часткової власності. Сторонами фактично визначено порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями. Однак, у добровільному порядку згоди щодо користування земельною ділянкою сторони не дійшли, між ними постійно виникають конфлікти, про що зазначила позивач та підтвердила відповідач у відзиві. За змістом частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 у справі № 734/3785/15-ц. Також, у зазначеній постанові Верховний Суд, скасовуючи постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 04.08.2017, зазначив, що "Апеляційний суд вважав, що відсутність факту виділення часток у праві власності на житловий будинок в натурі перешкоджає визначенню часток у вартості домоволодіння. Вказаного висновку апеляційний суд дійшов без встановлення всіх обставин справи, зокрема не звернув уваги, що експертом враховано існуючий між сторонами порядок користування будинком та господарськими спорудами. Апеляційний суд не навів вмотивованих обґрунтувань на спростування встановлених судом першої інстанції обставин по суті спору. При цьому суд апеляційної інстанції не врахував, що скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у позові, фактично залишив спір не вирішеним." З метою вирішення питання щодо можливості визначення порядку користування спірною земельною ділянкою судом у справі було призначено земельно-технічну експертизу. За результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи висновком від 04.01.2022 на розгляд суду запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою загальною площею 770,0 кв.м, розташованої по [ADDRESS] у відповідності із розміром часток співвласників в праві власності на нерухоме майно ( [PERSON] та [PERSON] належить по частині кожній). При запропонованих варіантах порядку користування земельною ділянкою проводити будівельні роботи по переобладнанню зареєстрованого за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожною домоволодіння [ADDRESS] , не потрібно. Тобто, експертом враховано існуючий між сторонами порядок користування будинком та господарськими спорудами. Відповідач будь-яких заперечень стосовно висновку експерта, запропонованих варіантів порядку користування земельною ділянкою та заперечень на заяву про уточнення позовних вимог не надала. З`ясувавши, що запропонований варіант № 2 відповідає розміру відповідних часток кожного із співвласників у спільному майні, забезпечить реалізацію прав співвласників користуватися належним їм майном, мінімізує виникнення конфліктних ситуацій, суд доходить висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою саме за цим варіантом. Крім того, суд враховує, що при такому варіанті користування земельною ділянкою права співвласників житлового будинку не будуть порушені. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо стягнення судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем був сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 7666,02 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (в частині немайнової вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою), зі [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Також, до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи, так відповідно до рахунку № 416 від 20.02.2020 вартість експертизи склала 9806,40 грн, які сплачено позивачем, оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зі [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3268,80 грн. Щодо вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Зі змісту статті 58 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12600,00 грн надано: - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю [PERSON] ; - договір про надання правової допомоги від 18.11.2019; - акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21.11.2019; - довідку № 21/11/01 від 21.11.2019 про отримання у відповідності до Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18.11.2019 адвокатом Мирось С.В. від [PERSON] гонорару зо договором про надання правової допомоги в розмірі 12600,00 грн. Враховуючи вищевикладене, часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 4200,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial