Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

В жовтні 2022 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті мама позивача заповітів не лишала. Спадщину після смерті матері прийняв позивач, її син, шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Крім позивача спадщину після смерті мами прийняла сестра позивача, дочка померлої - [PERSON] , яка є відповідачем в даній справі. Батько позивача, чоловік померлої - [PERSON] помер [INFO] . До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]» по вулиці Варшавська в м. Ковель Волинської області. Після спливу шести місяців після смерті мами позивача спадкоємці звернулися до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину за законом. 03 серпня 2022 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О. В. було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1864 договір про поділ спадкового майна після смерті [PERSON] між її спадкоємцями, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Згідно з договором крім земельної ділянки позивачу перейшов на праві приватної власності гараж № [NUMBER] загальною площею 32,9 кв. м., що знаходиться в кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]» по [ADDRESS] , який належав померлій. 03 серпня 2022 року щодо оформлення спадщини на гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]» по [ADDRESS] нотаріус вказав, що на гараж, який є об`єктом спадкування, відсутні документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Гараж, що є об`єктом спадкування, був побудований мамою позивача ще в 1991 році, проте за життя вона не завершила процедуру оформлення і документи, які підтверджують право власності на гараж, не отримала. В позовній заяві позивач зазначає, що [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального гаража в кв. [ADDRESS] , як члену кооперативу «[INFO]». В 1990 році [PERSON] отримала будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Індивідуальний гараж № [NUMBER] , побудований [PERSON] в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів « [INFO] », будівельному паспорту та генеральному плану забудови гаражного кооперативу. Право власності на гараж № [NUMBER] не зареєстровано. Таким чином, позивач, через відсутність всіх необхідних документів на індивідуальний гараж, який входить до складу спадщини померлої не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. На підставі вищезазначеного позивач просив суд визнати за ним право власності на гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]» по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті мами - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 17.02.2023 17.02.2023 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2023 продовжено строк підготовчого судового засідання та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 травня 2023 року. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, не заперечує проти визнання позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20.09.2021 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). З довідки №281 від 30.11.2022, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «КД-1 ВЕРЕС», вбачається, що [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] з 25.01.1994 року і по день смерті. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 02.08.1984 Червоноградським міським відділом ЗАГС, [PERSON] , помер [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 26.12.1970 Червоноградським міським бюро ЗАГС Львівської області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] . Договором про поділ спадкового майна від 03.08.2022, який посвідчений приватним нотаріусом О.В.Олєйніковою, спадкове майно померлої [PERSON] поділено між [PERSON] та [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області О.В.Олєйнікової, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на гараж № [NUMBER] загальною площею 32,9 кв.м., що знаходиться в кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]». З будівельного паспорта на забудову земельної ділянки від 08.10.1990, вбачається, що [PERSON] є забудовником земельної ділянки, що розташована в м. Ковель, кооператив «[INFO]», будівництво гаража. Згідно рішення Ковельської міської ради народних депутатів від 27.09.1990 №193, «[PERSON] дозволено будівництво індивідуального гаража, як члену кооперативу «[INFO]». Як вбачається з відповіді КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» №2980 від 22.09.2022, право власності на гараж № [NUMBER] в кооперативі по експлуатації гаражів « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. З спадкової справи №193/2022, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] . Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У справі предметом позову є вимога позивача про визнання права власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 32,9 кв.м., що знаходиться в кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]». Відповідно до статей 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. З положень ст. 51 ЦПК вбачається, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, суд відмовляє у задоволенні позову. Матеріали справи не містять доказів того, що гараж № [NUMBER] загальною площею 32,9 кв.м., що знаходиться в кооперативі по експлуатації гаражів «[INFO]» на праві приватної власності належав померлій [PERSON] . В матеріалах справи наявна інформація, що [PERSON] , як члену кооперативу «[INFO]» дозволено будівництво індивідуального гаража, право власності на який не зареєстроване. Зазначене дає підстави для висновку, що [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Незважаючи на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у його задоволенні, суд вважає за необхідне надати також оцінку вимогам позивача на предмет їх доведеності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно рішення Ковельської міської ради народних депутатів від 27.09.1990 №193, [PERSON] дозволено будівництво гаража, як члену кооперативу «[INFO]», однак доказів, щодо факту належності зазначеного документа спадкодавцю, суду не надані. Крім того, довідка про те, що [PERSON] дійсно є власником гаража № [NUMBER] і являється членом гаражного кооперативу по експлуатації гаражів «[INFO]» датована 06.06.2022 , тобто після смерті [PERSON] , однак не зазначено відомості на підставі яких встановлені дані обставини, а також не долученні відомості, щодо повноважень особи, яка видала зазначену довідку. Зважаючи на відсутність інших належних та допустимих доказів членства спадкодавця в кооперативі та набуття нею права власності на спірний гараж, надані позивачем на підтвердження вимог позову лист гаражного кооперативу по експлуатації гаражів «[INFO]», не є достатніми доказами обставин, які відносяться до предмета доказування у даній справі. Таким чином, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні позову [PERSON] . За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed