Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач в особі Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.09.2011 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 126339.77 грн., яка складається з наступного: 103252.99 грн. - заборгованість за кредитом; 23086.78 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавав. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.09.2011, відповідач отримав кредит у виді встановлено ліміту на платіжну картку. Вказана заява підписана відповідачем. Відповідно до довідки про умови кредитування від 02.09.2011 та паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем 07.12.2021, договір містить істотні умови кредитування, зокрема строк наданого кредиту, розмір кредиту, процентну ставку, тощо, тобто відповідач ознайомлений з умовами кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 13.03.2023 заборгованість становить 126339.77 грн., яка складається з наступного: 103252.99 грн. - заборгованість за кредитом; 23086.78 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач систематично користувався наданими йому кредитними коштами, шляхом сплати карткою товарів та послуг, погашення кредиту, тощо. З довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування вбачається, що відповідачу неодноразово змінювався кредитний ліміт. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе грошових зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом та процентів підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов`язання. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536 ЦК України). На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за користування кредитом в розмірі 126339,77 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, яка сплачена позивачем при поданні позову до суду і підтверджена відповідною квитанцією. На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial