Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до\~ суду із зазначеним позовом до відповідача.\~ В обґрунтування позову зазначається, що ухвалою Талалаївського районного суду від 06 грудня 2022 року кримінальне провадження № 12022275430000080 від 15 серпня 2022 року по обвинуваченню [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 122 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. При винесенні судом ухвали не вирішувались питання щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого що понесені закладом охорони здоров`я.\~ [PERSON] обвинувачувався в тому, що 13.08.2022 року близько 20 год 30 хв поблизу будинку [ADDRESS] під час сварки з [PERSON] на ґрунті давніх неприязних відносин наніс йому декілька ударів ногою в область тулуба, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 200 від 29.09.2022 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього типу тяжкості як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я. У зв`язку з завданими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Срібнянська ЦЛ» у період з 17.08.2022 по 01.09.2022 за рахунок коштів місцевого бюджету на Національної служби здоров`я України. Згідно розрахунку КНП «Срібнянська ЦЛ» на лікування потерпілого [PERSON] затрачено кошти в сумі 3962, 92 грн, з яких за рахунок місцевого бюджету 29, 86 грн, за кошти Національної служби здоров`я 3933, 06 грн, які добровільно не відшкодовані. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення на користь Національної служби здоров`я України та Срібнянської селищної ради. Ухвалою від 03 квітня 2023 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд на 25 квітня 2023 року. У судовому засіданні представник Прилуцької окружної прокуратури позов підтримав і просив задовольнити, оскільки наявні всі підстави для стягнення з відповідача, винного у нанесені потерпілому тілесних ушкоджень, коштів, які були потрачені органами охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов до нього визнав, він дійсно спричинив потерпілому тілесні ушкодження і той лікувався в Срібнянській лікарні. Інші учасник и справи в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги прокурора підтримують. Тому у відповідності до ч.3 ст. 211 ЦУПК України розгляд справи був проведений без участі представників заінтересованих осіб. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Талалаївського районного суду від 06 грудня 2022 року, яка набрала законної сили 14.12.2022 року, кримінальне провадження №\~ 12022275430000080 від 15 серпня 2022 року\~ по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (а.с.17-17 зв). Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню №\~ 12022275430000080 від 15 серпня 2022 року [PERSON] обвинувачувався в тому, що 13.08.2022 року близько 20 год 30 хв поблизу будинку [ADDRESS] під час сварки з [PERSON] на ґрунті давніх неприязних відносин наніс йому декілька ударів ногою в область тулуба, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 200 від 29.09.2022 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього типу тяжкості як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я. (а.с.18-19). Згідно повідомлення генерального директора КНП «Срібнянська центральна лікарня» від 02.03.2022 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Срібнянська ЦЛ» з діагнозом закритий перелом VІІ- VІІІ ребра зліва, посттравматична бронхопневманія зліва, множинні садна в області колінних суглобів з 17.08.2022 по 01.09.2022 і на його лікування було витрачено бюджетні кошти в розмірі 3962, 92 грн, з них коштів місцевого бюджету 29, 86 грн (а.с.22). Згідно повідомлення Національної служби здоров`я України від 07.02.2023 року послуги КНП «Срібнянська центральна лікарня» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. (а.с.28-29). Згідно повідомлення Срібнянської селищної ради від 13.03.2023 року\~ селищна рада не вживала заходів по стягненню у судовому порядку коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] (а.с.31) Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За приписами ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через фізичний чи матеріальний стан, неповноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.\~ Таким чином, у даному цивільно-правовому спорі вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у межах компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Комунальне некомерційне підприємство «Срібнянська центральна лікарня» являється комунальною установою, фінансується за рахунок місцевого бюджету, в суд з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого не зверталися, відповідно не відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, зачіпає інтереси держави. Крім того, послуги КНП «Срібнянська ЦЛ» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідно виконавцем бюджетної програми. НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг лікування потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні у період з 17.08.2022 по 01.09.20202 з вини [PERSON] на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ (Замовник) та КНП «Срібнянська ЦЛ» Срібнянської селищної ради. Оскільки відповідач проти позову не заперечував, відзиву на позовну заяву у визначені судом строки не подав, в судовому засіданні позов до нього визнав. Крім того, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, встановлено ухвалою суду від 06 грудня 2022 року , яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду у даній справі та, як наслідок, не потребують доказуванню.\~\~\~ Правовідносини, що склалися між учасниками справи, регулюються положеннями ЦК України з приводу відшкодування шкоди. Так, ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1191 ЦК України держава, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.\~\~ Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно пункту 3 зазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання\~ з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (п.п. 3, 4 Порядку).\~\~\~ Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] . Національна служба здоров`я України та Срібнянська селищна рада\~ понесли витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , які підтверджені належними і допустимими доказами, та між цими витратами і неправомірними діями відповідача є прямий причинний зв`язок, що встановлено ухвалою суду, яка набрала законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин, позовні вимоги заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved