Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У вересні 2022 року [PERSON] (далі - «Позивач») звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач-1»), [PERSON] (далі - «Відповідач-2»), [PERSON] (далі - «Відповідач-3»), третя особа - державний реєстратор приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (далі - «Третя особа»), про визнання фраудаторного правочину недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на такі обставини. 13.05.2019 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6654/17 Відповідача 1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 765000,00 гривень моральної шкоди. 28.01.2021 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Р.О. було відкрито виконавче провадження ВП№61079949 на підставі виконавчого листа № 1-кп/357/149/19 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 03.12.2019 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] 765000,00 гривень моральної шкоди. Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.07.2022 року №47009 за Відповідачем-1 речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно не зареєстровано. Боржник перебуває покарання в Кагарлицькій виправній колонії № 115. 04.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Білоцерківського відділу обслуговування громадян № 2 ГУ ПФУ у Київській області. 04.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Кагарлицької вправної колонії № 115. 21.06.2022 року державним виконавцем на рахунок стягувача перераховано 2251, 46 гривень, згідно платіжного доручення № 14757 від 21.06.2022 року. Станом на 06.07.2022 року стягувачу було перераховано борг в сумі 16798,17 гривень. Станом на 06.07.2022 року непогашений борг становить 747 067,50 гривень. Згідно з Інформацією з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у Відповідача-1 знаходилось у власності: житловий будинок загальною площею 83,6 кв.м, житлова площа 55,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 12382250, на підставі договору договір купівлі-продажу, номер в реєстрі 653, укладений 03.02.2006 року, посвідчений Білоцерківський приватним нотаріусом Іванчишиною, державну реєстрацію проведено 08.04.2006 року; земельна ділянка площею 0,0774, га, кадастровий номер 3210300000:04:024:0098, реєстраційний номер нерухомого майна 1830224232103, розташована за адресою: [ADDRESS] . 16.05.2019 року Відповідач-1 уклав такі правочини: Договір дарування житлового будинку загальною площею 83,6 кв.м, житлова площа 55,4 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 12382250, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (серія та номер: 1674), яким Відповідач-1 подарував 1/2 будинку Відповідачу-2, номер запису про право власності/довірчої власності: 31564440, та 1/2 Відповідачу-3, номер запису про право власності/довірчої власності: 31564473, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46882255 від 16.05.2019 року, приватний нотаріус Федоряка О.С., Білоцерківський міський нотаріальний округ Київської області; Договір дарування земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер 3210300000:04:024:0098, реєстраційний номер нерухомого майна 1830224232103, розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (серія та номер: 1675), яким Відповідач-1 подарував 1/2 земельної ділянки Відповідачу-2, номер запису про право власності/довірчої власності: 31564639, та 1/2 Відповідачу-3, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46882490 від 16.05.2019 року, приватний нотаріус Федоряка О.С., Білоцерківський міський нотаріальний округ Київської області. Внаслідок цих правочинів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стали відсутні відомості про наявні речові права боржника (Відповідача-1) на будь-яке нерухоме майно, на яке міг звернути стягнення державний виконавець. Позивач розцінює таку поведінку Відповідачів як спробу уникнути відшкодування завданої моральної шкоди. Посилаючись на ст. ст. 216, 234 ЦК України, Позивач просив суд визнати недійсними указані правочини, припинити речові права Відповідача-2 та Відповідача-3, які виникли за наслідками їх укладання, а також скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію таких речових прав, поновити речові права Відповідача-1 на указані житловий будинок та земельну ділянку, стягнути з Відповідачів понесені Позивачем судові витрати. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 15.09.2022 року ухвалою суду накладено арешт на 1/2 житлового будинку та 1/2 земельної ділянки, що належать Відповідачу-2 та Відповідачу-3 (т.1 а.с. 46-50). 15.09.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряки О.С. засвідчені належним чином копії договорів дарування та матеріалів, які були підставою для укладання таких договорів (т.1 а.с. 41-42). 11.10.2022 року до канцелярії суду представником Відповідачів - адвокатом Гапоненко А.П. подано заяву, у якій останній просив перенести підготовче судове засідання на інший день (т.1 а.с. 61-62). 12.10.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача - адвоката Судакова В.В. надійшла заява, у якій останній просив провести підготовче засідання за його відсутності, розглянути клопотання про витребування письмових доказів та задовольнити його, не закривати підготовче засідання до отримання витребуваних письмових доказів (т.1 а.с. 76-77). 13.10.2022 року до канцелярії суду Відповідачами подано відзив на позовну заяву, у якому вони просили відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог та застосовувати у справі строки позовної давності. Зазначили, що в цивільному законодавстві поняття фраудаторного правочину не визначено, а Позивач пропустила строки звернення до суду, встановлені ст.257 ЦК України (т.1 а.с. 79-81). 13.10.2022 року до канцелярії суду від Третьої особи надійшов супровідний лист від 03.10.2022 року №167/01-16, до якого додано завірені копії договору дарування житлового будинку та договору дарування земельної ділянки, та документів, на підставі яких вони укладалися (т.1 а.с. 82, 83-144). 13.10.2022 року підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням представника Відповідачів (т.1 а.с. 145). 17.10.2022 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» надійшов лист від 06.10.2022 року №2.3/1965ВС, у якому зазначено, що 30.08.2022 року Відповідача-1 звільнено від відбування покарання умовно-достроково, у зв`язку із чим останній вибув з установи виконання покарання (т.1 а.с.150). 01.11.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача - адвоката Судакова В.В. надійшла відповідь на відзив, у якій останній просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що ЦК України передбачає поняття «фіктивний правочин», а Постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц від 03.07.2019 року надає правові висновки щодо застосування цього поняття до правочинів, які укладаються з метою зробити неможливим виконання судового рішення. Наголосив, що у позовній заяві відсутні вимоги про розірвання договорів дарування на підставі ст. 728 ЦК України, тому відповідні строки позовної давності не застосовуються до спірних правовідносин. Для оспорювання, а не розірвання договору дарування застосовується загальний строк позовної давності. Тобто, у спірних правовідносинах застосовується позовна давність не один рік, як зазначають Відповідачі, а три роки (т.1 а.с. 159-164). 16.11.2022 року підготовче судове засідання відкладено через знеструмлення електромережі суду (т.1 а.с. 172). 01.12.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача - адвоката Судакова В.В. надійшла заява, у якій останній просив провести підготовче судове засідання за його відсутності, закрити підготовче провадження (т.1 а.с. 180-181). 01.12.2022 року до канцелярії суду представником Відповідачів - адвокатом Гапоненко А.П. подано заяву, у якій останній просив провести підготовче судове засідання за відсутності Відповідачів, вирішити питання про допит у якості свідка [PERSON] , закрити підготовче провадження (т.1 а.с. 183). 01.12.2022 року сторони та їх представники у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т.1 а.с. 173, 190, 191). 01.12.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі, постановлено викликати в судове засідання та допитати в якості свідка [PERSON] (т.1 а.с. 185-186). 21.12.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача - адвоката Судакова В.В. надійшла заява, у якій останній просив здійснювати розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заявив про те, що клопотання про розподіл судових витрат буде подано протягом п`яти діб з дня ухвалення рішення по справі (а.с. 193-194). 21.12.2022 року судове засідання відкладено у зв`язку з тривалою повітряною тривогою (т.1 а.с. 196). 08.02.2023 року у судовому засіданні Відповідач-1 просив відкласти розгляд даної справи у зв`язку із хворобою представника Відповідачів. Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т.1 а.с. 201, 202, 203). 15.03.2023 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено повернутися до підготовчого судового засідання (т.1 а.с. 227, зворот). 15.03.2023 року у підготовчому судовому засіданні представник Позивача - адвокат Судаков В.В. вважав за можливе залучити до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідачів державного реєстратора приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряку О.С., а також закрити підготовче провадження по даній справі. 15.03.2023 року у підготовчому засіданні Відповідачі та їх представник не заперечували щодо залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідачів державного реєстратора приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряку О.С., а також щодо закриття підготовчого провадження по даній справі. 15.03.2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів державного реєстратора приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряку О.С., закрито підготовче провадження по даній справі, постановлено викликати в судове засідання та допитати в якості свідка [PERSON] (т.1 а.с. 230-231). 19.04.2023 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника Відповідачів (т.1 а.с. 238, 239). 16.05.2023 року у судовому засіданні Позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві та відповіді на відзив. Представник Позивача - адвокат Судаков В.В. наголосив, що після укладення Відповідачем-1 спірних договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, у нього відсутнє майно, на яке можливо б було звернути стягнення у межах примусового виконання вироку суду. Звернув увагу суду на те, що спірні договори було укладено Відповідачем-1 16.05.2019 року, тобто саме після того, як останньому стало відомо про ухвалення 13.05.2019 року вироку стосовно нього. Не заперечував проти завершення розгляду даної справи без допиту у якості свідка [PERSON] 16.05.2023 року у судовому засіданні представник Відповідачів - адвокат Гапоненко А.П. заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Повідомлених Позивачем фактичних обставин не оспорював. Утім, заперечував вину Відповідачів у вчиненні фраудаторних правочинів. Пояснив, що на момент ДТП Відповідач-1 проживав за адресою: [ADDRESS] , тобто у тому будинку і на тій земельній ділянці, які було ним подаровано Відповідачу-2 та Відповідачу-3. З тих пір по цей час він проживає там же, як батько власників. Іншого житла у нього, як до, так і після ДТП не було. Змінювати місце проживання на момент укладення договорів та після їх укладення він не планував. Відкликав своє клопотання і просив завершити розгляд даної справи не допитуючи у якості свідка [PERSON] через поганий стан її здоров`я. 16.05.2023 року у судовому засіданні Відповідач-1 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Фактичних обставин не оспорював. Утім, заперечував своювину у вчиненні фраудаторних правочинів. Пояснив, що він відбув реальну міру покарання за вироком від 13.05.2019 року строком сім місяців, після чого 20.08.2022 року його було звільнено від відбування покарання умовно-достроково. Він дійсно 16.05.2019 року уклав договори дарування свого будинку та прилеглої земельної ділянки через похилий вік та у зв`язку з тим, що у нього була на той час гіпертонічна хвороба. Заповіт на це майно він не складав. Рішення суду про стягнення моральної шкоди він виконує, а саме з його пенсії були утримання, а після травня 2022 року він сам щомісячно перераховує Позивачу по 2 тисячі гривень, не рахуючи періоду 6 місяців з червня по грудень 2022 року. До моменту дарування його діти - Відповідач-2 та Відповідач-3 проживали у будинку, так само як і після його отримання від нього в дар. Після дарування для дітей змінилося лише те, що вони оформили на себе договори з комунальними службами. Чому ним не було складено заповіт на це нерухоме майно він пояснити не може. 20.08.2022 року він повернувся з місць позбавлення волі та проживає в подарованому ним спірному будинку. Просив завершити розгляд даної справи не допитуючи у якості свідка [PERSON] через поганий стан її здоров`я. 16.05.2023 року у судовому засіданні Відповідач-3 заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Повідомлених Позивачем фактичних обставин не оспорювала. Утім, заперечувала свою вину у вчиненні фраудаторних правочинів. Пояснила, що необхідність укладення спірних правочинів була обумовлена тим, що батько був засуджений до 5 років позбавлення волі і вони: батько, мати, брат та вона вирішили, що будинок і земельна ділянка будуть подаровані їй з братом у рівних долях, так як це їм обіцялося раніше. При цьому вони не були впевнені, що батько повернеться із місць позбавлення волі. Коли батько повернувся, вони йому будинок і землю не повернули, а надали можливість там проживати. Вона - одинока матір, тому це поки можливо. Чи буде так залишатися коли вона собі знайде когось, вона не знає. До дарування вона з дитиною проживала у цьому ж будинку і вільно користувалася ним та земельною ділянкою. Але власного у неї там нічого не було. Інших дітей у батьків немає. Просила завершити розгляд даної справи не допитуючи у якості свідка [PERSON] через поганий стан її здоров`я. 16.05.2023 року та в інші призначені судові засідання державний реєстратор приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Пояснень, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від неї не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 13.05.2019 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6654/17 Відповідача-1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Відповідача-1 на користь Позивача 765000,00 гривень у якості відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с. 10-20). 16.05.2019 року між Відповідачами було укладено договір дарування житлового будинку [ADDRESS] . Загальна площа житлового будинку - 83,6 кв.м., житлова площа - 55,4 кв.м. Договір дарування посвідчено 16.05.2023 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федорякою О.С. зареєстровано в реєстрі за № 1674. За умовами даного договору Відповідач-2 та Відповідач-3 прийняли у власність указане нерухоме майно у таких частках: 1/2 частку житлового будинку - Відповідач-2 та 1/2 частку житлового будинку - Відповідач-3 (т.1 а.с. 111-112). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166769625 від 16.05.2019 року за Відповідачем-2 16.05.2019 року зареєстровано право приватної власності, у виді спільної власності - «спільна часткова», на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Загальна площа житлового будинку - 83,6 кв.м., житлова площа - 55,4 кв.м. Підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 1674, виданий 16.05.2019 року, видавник: Федоряка О.С., приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області. Номер запису про право власності: 31564440. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46882255 від 16.05.2019 року 10:30:07, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (т.1 а.с. 133). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166769848 від 16.05.2019 року за Відповідачем-3 16.05.2019 року зареєстровано право приватної власності, у виді спільної власності - «спільна часткова», на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Загальна площа житлового будинку - 83,6 кв.м., житлова площа - 55,4 кв.м. Підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 1674, виданий 16.05.2019 року, видавник: Федоряка О.С., приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області. Номер запису про право власності: 31564473. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46882255 від 16.05.2019 року 10:30:07, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (т.1 а.с. 134). 16.05.2019 року між Відповідачами було укладено договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер: 3210300000:04:024:0098, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Договір дарування посвідчено 16.05.2023 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федорякою О.С. за реєстровим номером 1675. За умовами даного договору Відповідач-2 та Відповідач-3 прийняли у власність указане нерухоме майно у таких частках: 1/2 частку земельної ділянки - Відповідач-2 та 1/2 частку земельної ділянки - Відповідач-3 (т.1 а.с. 83-84). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166771690 від 16.05.2019 року за Відповідачем-2 16.05.2019 року зареєстровано право приватної власності, у виді спільної власності - «спільна часткова», на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 3210300000:04:024:0098, площею 0,0774 га, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці: 1830212532103. Підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 1675, виданий 16.05.2019 року, видавник: Федоряка О.С., приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області. Номер запису про право власності: 31564639. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46882490 від 16.05.2019 року 10:37:33, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (т.1 а.с. 101). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166771863 від 16.05.2019 року за Відповідачем-3 16.05.2019 року зареєстровано право приватної власності, у виді спільної власності - «спільна часткова», на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 3210300000:04:024:0098, площею 0,0774 га, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці: 1830212532103. Підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 1675, виданий 16.05.2019 року, видавник: Федоряка О.С., приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області. Номер запису про право власності: 31564659. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46882490 від 16.05.2019 року 10:37:33, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (т.1 а.с. 102). 28.01.2021 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Р.О. було відкрито виконавче провадження ВП№61079949 на підставі виконавчого листа № 1-кп/357/149/19 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 03.12.2019 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] 765000,00 гривень моральної шкоди (т.1 а.с. 21, зворот). Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.07.2022 року №47009 за Відповідачем-1 речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно не зареєстровано. Боржник перебуває покарання в Кагарлицькій виправній колонії № 115. 04.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Білоцерківського відділу обслуговування громадян № 2 ГУ ПФУ у Київській області. 04.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Кагарлицької вправної колонії № 115. 21.06.2022 року державним виконавцем на рахунок стягувача перераховано 2251, 46 гривень, згідно платіжного доручення № 14757 від 21.06.2022 року. Станом на 06.07.2022 року стягувачу було перераховано борг в сумі 16798,17 гривень. Станом на 06.07.2022 року непогашений борг становить 747 067,50 гривень (т.1 а.с. 22). Згідно з листом від 06.10.2022 року №2.3/1965ВС Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» 30.08.2022 року Відповідача-1 звільнено від відбування покарання умовно-достроково, у зв`язку із чим останній вибув з установи виконання покарання (т.1 а.с.150). Указані обставини сторонами у справі не заперечувалися. 2. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тобто дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними - відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною п`ятою ст.203 цього Кодексу. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Саме такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі 306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц, де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду та знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Таку правову позицію висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц. За правилами ч.1, ч.2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Висновки суду. Спірні договори дарування було укладено між Відповідачами після того, як останні дізналися про вирок суду, яким було стягнуто з Відповідача-1 на користь Позивача 765000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. Внаслідок спірних правочинів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно стали відсутні відомості про наявні речові права боржника (Відповідача-1) на будь-яке нерухоме майно, на які міг звернути стягнення державний виконавець. Суд критично оцінює пояснення Відповідачів про те, що необхідність укладення спірних договорів дарування була обумовлена обставинами, за яких останні мали побоювання за життя та здоров`я Відповідача-1 через його ув`язнення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що як до дорожньо-транспортної пригоди, так і після її настання, до цього часу Відповідачі фактично проживали та вільно користувалися об`єктами спірних договорів дарування: житловим будинком та земельною ділянкою. Після звільнення Відповідача-1 від відбування покарання у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)» 30.08.2022 року, Відповідачами не вчинялося жодних дій, щодо повернення права власності Відповідача-1 на указані об`єкти спірних договорів дарування. Указані обставини сторонами у справі визнавалися, а тому за приписами ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Окрім того, Відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження стану здоров`я Відповідача-1 у відповідний період. Разом з цим, суд констатує, що Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження іншої мети укладення спірних договорів дарування. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його діти (обдаровувані), які укладають договір дарування, у даному випадку діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора (Позивача у даній справі), оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому закон не може залишати поза реакцією такі дії, які є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, спірні договори дарування мають бути визнані недійсними як такі, що направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України). У зв`язку з задоволенням позовних вимог про визнання договорів дарування недійсними, підлягають задоволенню й похідні вимоги про скасування відповідних рішень державного реєстратора, припинення та поновлення речових прав на спірне нерухоме майно. Такі вимоги є законними та обґрунтованими. Щодо посилань Відповідачів на пропуск Позивачем позовної давності судом встановлено наступне. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог, зокрема, про розірвання договору дарування (стаття 728 цього Кодексу). У позовній заяві відсутні вимоги про розірвання договорів дарування на підставі ст. 728 ЦК України. Разом з цим, Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що остання дізналася про існування спірних договорів дарування 06.07.2022 року, після того, як отримала від державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію про рух виконавчого провадження №61079949. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обізнаності Позивача про укладення спірних договорів дарування у день їх укладення, Відповідачами суду не надано. З огляду на викладене, Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою у межах відповідних строків, встановлених ст.257 ЦК України. Заслухавши пояснення сторін, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів. Розподіл судових витрат. За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору необхідно стягнути у рівних частках з Відповідачів на користь Позивача (т.1 а.с. 6, 35). У матеріалах справи міститься заява представника Позивача - адвоката Судакова В.В. щодо судових витрат, у якій, поряд із іншим, зазначено, що докази понесених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, буде надано відповідно до вимог чинного законодавства протягом п`яти днів з моменту винесення рішення (т.1 а.с. 193-194). Відтак, питання про судові витрати на професійну правничу допомогу має бути вирішено додатково у встановлений законом спосіб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved