Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 11\~035,55 грн. та трьох відсотків річних в сумі 2\~095,80 грн. Позов мотивує тим, що 27 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова у справі №463/6434/17 стягнув з [PERSON] на користь позивача 38 606,30 грн. та судові витрати у розмірі 3 195,12 грн. 01 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд залишив рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 року без змін. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 року набрало законної сили 01.02.2021 року. Відповідач [PERSON] рішення суду не виконала, грошові кошти мені не сплатила я звернувся в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управляння юстиції м. Львів щодо примусового виконання рішення суду, проте на дату написання цієї позовної заяви грошові кошти мені не поступали. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума інфляційних втрат за період з 02.02.2021 року - 01.09.2022 року 11 035,55 грн., сума трьох відсотків річних за період з 02.02.2021 року - 04.10.2022 року 2 095,80 грн. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву. Проте, відповідач відзив не подав. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на основі наявних доказів. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 27 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова у справі №463/6434/17 стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 38 606,30 грн. та судові витрати у розмірі 3 195,12 грн. 01 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд залишив рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 року без змін. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 року набрало законної сили 01.02.2021 року. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] рішення суду не виконала, грошові кошти не сплатила. Позивач звернувся в Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управляння юстиції м. Львів щодо примусового виконання рішення суду, проте на дату написання позовної заяви грошові кошти мені не поступали. Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, сума інфляційних втрат за період з 02.02.2021 року - 01.09.2022 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 11 035,55 гри., сума трьох відсотків річних за період з 02.02.2021 року - 04.10.2022 року становить 2095,80 грн. Вказані вище обставини відповідач не заперечив та не спростував, як і представлений позивачем розрахунок. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, судом встановлено, що відповідач жодних доказів на спростування вимог позивача не надав та не підтвердив факт повернення позивачу коштів. Отже, виходячи із положень ч.2 ст.625 ЦК України з врахуванням наданих доказів, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог. Окрім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з 992,40 гривень судового збору, а також витрат на правову допомогу в розмірі 2095,8 гривень.

Outcome: approved