Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони уклали 04 січня 2018 року шлюб в якому в них народився син - [PERSON] . [PERSON] досяг повноліття та є студентом Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського. Навчається на денній (платній) формі навчання. [PERSON] зареєстрований та фактично проживає з матір`ю по одній адресі. Відповідач на даний момент проживає та працює у Республіці Польща, що підтверджується відповідними документами, не страждає захворюванням є здоровою працездатною людиною, що дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. на утримання неповнолітнього сина на час його навчання. А тому вважає за доцільне визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина в розмірі 5000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючиз дня пред`явлення позову і до завершення навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років. Представник позивачки - адвокат Вернієвська О.Б. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, проти прийняття заочного рішення не заперечила, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засіданняне з`явився. У визначений ухвалою суду про відкриття провадження строк для подання відзиву, відзив на позовну заяву на адресу суду не надав; поштова кореспонденція, що направлялась відповідачу, повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за адресою». Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Окрім того, відповідач сповіщався про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 04 січня 2018 року зареєстрували шлюб у Трускавецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 04 січня 2018 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області23 травня 2018 року. Батьком дитини записаний - [PERSON] . Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 ч.1 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки про склад сім`ї №2, що видана ОСББ «Галичина» від 07 березня 2023 року, зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , син - [PERSON] , дочка - [PERSON] . Згідно договору про навчання у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського №22217 від 19 вересня 2022 року вступником є [PERSON] , який зарахований на 2 курс на денну форму здобуття освіти, для здобуття ступеня вищої освіти - бакалавра. Згідно довідки №73 від 13 березня 2023 року, виданої Львівським державним університетом фізичної культури імені Івана Боберського [PERSON] є студентом 2-го курсу факультету фізичної культури на контрактній основі. Передбачений термін закінчення навчання 30 червня 2025 року. Згідно наданих копій квитанцій №ПН166 від 19 вересня 2022 року та №402 від 25 листопада 2022 року, вбачається здійснення оплати за навчання [PERSON] в розмірі 8 575,00 грн кожна. Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом враховується, що стягнення аліментів є певною гарантією нормального розвитку дитини та заявлений до стягнення розмір аліментів є частково обґрунтованим. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Під час розгляду цивільної справи № 622/373/16 (постанова від 29.01.2018) Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров`я позивача та потребу сина сторін в матеріальній допомозі, матеріальне становище відповідача, а саме те, що він є особою працездатного віку та є працевлаштований, що підтверджується договором про працю від 17 грудня 2020 року, укладеного ним у Республіці Польща, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема ті, про які згадував Верховний Суд у справі № 622/373/16. Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача аліментів ґрунтуються на потребах оплачувати витрати, пов`язані із навчанням у відповідному навчальному закладі, що підтверджено належними доказами, наданими позивачем, які містяться у матеріалах справи та не спростовані відповідачем. В свою чергу, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження неспроможності надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на навчання, в розмірі, який просить позивачка. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також враховуючи, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючиз дня пред`явлення позову і до завершення навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років, що буде відповідати вимогам закону, принципам справедливості та інтересам повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved