Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка 8 березня 2022 року звернулася у суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року і від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя у неї з відповідачем не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя. Більше року вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства, вона переконана, що їх сім`я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. За наведеного, просить шлюб розірвати. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивачки подав до суду заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати справу без її та позивачки участі, що суд вважає за можливе. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позов визнав та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року і від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, більше року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин та що сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивачки, так і відповідача. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved