Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Заявник звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, що видане Міським ЗАГС м. Жданов (нині - м. Маріуполь) Донецької області 25.08.1950р., Серії ЯЦ № 156133, актовий запис № 1036, від 25 серпня 1950р., та Свідоцтвом про шлюб, що видане Будинком одруження м. Жданов (нині - м. Маріуполь) Донецької області 07.07.1973р., Серії [NUMBER] , актовий запис № 2299 від 07 липня 1973 року. [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області, у віці 97 років померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Донецьк. Причиною смерті зазначено: «а) набряк головного мозку, б) атеросклеротична хвороба серця».При цьому, єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] , є: 1) Довідка про причину смерті від 24.03.2023р. № 1085, до форми 106/у; 2) Лікарське свідоцтво про смерть від 24.03.2023р. № 1085, за формою 106/у 3) Свідоцтво про смерть від 28.03.2023р. серії [NUMBER] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заявник звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутності. Заступник начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)звернулась до суду повідомленням в якому зазначає, що просить розглянути справу за ії відсутності та не заперечують проти вирішення справи на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Лозова-Павлівка, Луганської області, Україна померла [INFO] у м. Маріуполі, Донецької області, Україна, причина смерті відтік головного мозку, атеросклеротична хвороба серця, що підтверджується довідкою про причину смерті від 24.03.2023р. № 1085, до форми 106/у; Лікарське свідоцтво про смерть від 24.03.2023р. № 1085, за формою 106/у, Свідоцтво про смерть від 28.03.2023р. серії [NUMBER] . Факт родинних відносин між заявником та померлим підтверджений матеріалами справи. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Пунктом 1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу III вказаних Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неоднаразово продовжений. м. Маріуполь є територією, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, входить до переліку ОТГ, що є тимчасово окупованими, тому наразі неможливо здійснити реєстрацію смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України встановлено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки можливості зареєструвати смерть чоловіка немає, тому суд вважає, що відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved