Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

25 листопада 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що мати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, у зв`язку з чим останній перебуває у складних життєвих обставинах та неодноразово тимчасово виховувався в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода». У квітні 2014 року адміністрація центру «Злагода» зверталася до суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , проте залишила позов без розгляду. [PERSON] не змінила свого ставлення до виховання дитини, через що її син 27 листопада 2018 року втретє потрапив до центру соціальної реабілітації та перебував там до 24 травня 2019 року. Відповідач свого сина жодного разу не відвідувала. Служба в справах дітей повторно подала позов до суду, проте залишила його без розгляду. Відповідач почала зловживати спиртними напоями та ухилятися від виконання батьківських обов`язків, через що дитина проживає в родині третьої особи у справі [PERSON] , яка є дружиною старшого брата [PERSON] , та займається його вихованням і матеріальним утримання. За таких обставин, служба у справах дітей звернулася до суду та просить суд: 1) Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 2) Стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частки від усіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відкритий у банківській установі, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2022 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 25 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 лютого 2023 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської рали Київської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання відповідача, останнє відкладено на 23 березня 2023 року. 30 січня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від третьої особи про виклик до суду та допит в якості свідка [PERSON] . 23 березня 2023 на адресу суду від представника третьої особи - служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшло рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської рали № 213 від 14 березня 2023 року про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду від 23 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті на 25 квітня 2023 року. Через неявку в судове засідання відповідач, судовий розгляд у справі відкладено на 25 травня 203 року. В судове засідання, призначене на 25 травня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та повідомив суд про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] позовні вимоги служби у справах дітей Білоцерківської міської ради підтримала в повному обсязі та пояснила суду про те, що вона на протязі 13 років є невісткою відповідачки [PERSON] та постійно піклується про її меншого сина [PERSON] , так як він з мамою проживав в одному будинку із нею. Вона є дружиною старшого брата [PERSON] . На протязі останніх 1,5 років [PERSON] на постійній основі проживає у її сім`ї, вона його годує та утримує. Мама [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями та не бере участі у вихованні дитини. Відповідач знає про судові засідання, але не бажає з`являтися до суду. У будинку відповідачки постійно холодно та відсутні продукти харчування. Відповідачка ніде не працює. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав суду, що він є старшим братом [PERSON] та старшим сином відповідачки. Він забирав [PERSON] з пологового будинку і фактично з однорічного віку піклується про останнього, так як їх мама постійно зловживає спиртними напоями та не бере жодної участі у вихованні дитини. Фактично [PERSON] на протязі останніх 4 років постійно проживає у його родині. Відповідачка знає про судові засідання, але не бажає приймати участь у них. Судом з`ясовано думку неповнолітнього [PERSON] щодо вирішення спору у даній у цивільній справі, на що останній повідомив суду, що він проживає із старшим братом та хрещеною мамою (третьої особою у справі) на протязі 1,5 років. Його мама постійно зловживає спиртними напоями. Він не заперечує проти позбавлення його матері батьківських прав відносно нього. Відповідач [PERSON] отримала рекомендоване повідомлення про вручення їй поштового відправлення про призначення судового розгляду справи на 25 травня 2023 року, особисто 05 травня 2023 року. Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримала особисто 13 лютого 2023 року. Рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень на інші дати судового розгляду, відповідач отримувала особисто 13 березня 2023 року та 17 квітня 2023 року. Згідно з даними відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС по місту Києву та Київській області, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.23). Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Білоцерківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 18 25.05.2018 та 19.11.2018 зверталася до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з клопотанням щодо розгляду питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно свого сина [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] систематично зловживає алкогольними напоями, а [PERSON] без поважної причини не відвідує школу, займається бродяжництвом, вимушений просити їжу в сусідів (а.с.11-12). Згідно характеристики вказаного навчального закладу мати [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню дитини, нехтує порадами педагогів щодо корекції поведінки сина, який проходив соціально-психологічну реабілітацію в центрі «Злагода» (а.с.13). Білоцерківський міський центр соціальних служб для дітей сім`ї та молоді 26.02.2019 звертався до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з клопотанням щодо розгляду питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно свого сина [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] систематично зловживає алкогольними напоями, а [PERSON] перебуває в соціально-психологічну реабілітацію в центрі «Злагода» (а.с.10). Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» 04.02.2019 звертався до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з листом про те, що [PERSON] з 27 листопада 2018 року перебуває у даному центрі. Його мати [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину (а.с.9). Білоцерківський ліцей-гімназія № 1 09.11.2022 інформував службу у справах дітей Білоцерківської міської ради про те, що [PERSON] у вересні 2020 року був зарахований до 8 класу. З моменту повномасштабної війни в Україні, зі слів класного керівника до жовтня 2022 року перебував за межами міста Біла Церква. [PERSON] спілкувалася лише по телефону та з ініціативи класного керівника та часто не відповідала на телефонні дзвінки, не цікавилася успіхами у навчанні сина, не відвідувала батьківські збори (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 213 від 14 березня 2023 року складено висновок про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання сина, що є правової підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неї. Позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.38-39). Служба у справах дітей двічі зверталася з аналогічним позовом до суду в 2014 та в 2019 роках, залишивши в 2014 році позовну заяву без розгляду (а.с.15-17). При вирішенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав суд виходить з наступного: Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітнього сина [PERSON] , не цікавиться його навчанням, не забезпечує за ним необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкуються з дитиною обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Правові висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 ВС та від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного: Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, згідно з частиною першою статті 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - ч.1 ст. 184 СК України. Приймаючи до уваги те, що позивач просить стягнути з відповідача на користь неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку відповідача, суд вважає за доцільне вказану позовну вимогу задоволити та зобов`язати службу у справах дітей Білоцерківської міської ради відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особовий рахунок на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] для зарахування на нього грошових коштів, надісланих в рахунок сплати аліментів. Судове рішення в частині сплати аліментів за один місяць, відповдіно до статті 430 ЦПК України підлягає до негайного виконання. Судові витрати у справі, пов`язані із позовною вимогою про стягнення аліментів, за які позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved