Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» з [PERSON] . за послуги з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку за період з 01.01.2021 року по 01.11.2022 рік в розмірі 1 381,76 грн.; витрати від інфляції в сумі 127,42 грн., 3 відсотки річних в сумі 36,13 грн., які розраховані позивачем за період з 01.01.2021 року по 01.11.2022 рік, а стягнути понесені позивачем судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 року, та авізо №293 від 27.04.2006 року, житловий будинок [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. 25 травня 2009 року між сторонами було укладено Договір на надання послуг з охорони, згідно п. 3.2.4 якого, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені п. 4.2 Договору». Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, не здійснював систематично оплату наданих Позивачем послуг з охорони прилеглої території житлового будинку, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 24 листопада 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 07 грудня 2022 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 16 січня 2023 року. Відповідач подав до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмета позову та зазначає, що між сторонами не підписувались жодні додатки до договору, також не узгоджувалась вартість послуг, жодних квитанцій та актів про надані послуги не підписувалися. Крім того, відповідач зауважив, що в нього відсутня заборгованість перед позивачем. Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» - Яценко Тетяна Юріївна подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву з викладенням своїх міркувань по суті відзиву, посилаючись на те, що протягом спірного періоду, а саме з 01.01.2021 року по 01.11.2022 рік вартість послуги з охорони прилеглої прибудинкової території змінювалося тричі, оскільки протягом цього періоду було тричі підвищено розмір мінімальної заробітної плати, тому позивач мав обов`язок проіндексувати на коефіцієнт такого підвищення заробітної плати сторожів, які були закріплені за будинком та працювали у товаристві. За весь час існування договірних відносин між позивачем та відповідачем, у зв`язку із зміною вартості послуг з охорони прилеглої території прибудинкової території з 01 січня кожного наступного року відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України, позивач рахунком за січень здійснювало оферту нової вартості послуг, та відповідна плата відповідачем рахунку за послуги було прийнятим ним пропозиції (акцент) нової ціни договору. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , набуто право власності на підставі Свідоцтва про право власності від 16 лютого 2006 року. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 року, та авізо №293 від 27.04.2006 року, житловий будинок [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. 25 травня 2009 року між сторонами було укладено Договір на надання послуг з охорони, згідно п. 3.2.4 якого, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені п. 4.2 Договору». Крім того,, 25 травня 2009 року між ТОВ «Новобудова» та відповідачем укладено Договір про надання послуг з охорони. Відповідно до п. 1.1 Договору, на підставі рішення загальних зборів співвласників житлового будинку [ADDRESS] та відповідно до даного Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику за відповідну плату, що визначається Додатком №1, який є невід`ємною частиною цього Договору, послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , а замовник зобов`язується сплачувати виконавцю за надані послуги. Згідно п. 3.2.4 Договору, Замовник зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені пунктом 4.2 Договору. На підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, ТОВ «Новобудова» долучено до матеріалів справи розрахунок вартості послуг з охорони прилеглої території будинку за адресою: [ADDRESS] , де безпосередньо зазначено - заборгованість за період з 01.01.2021 року по 01.11.2022 рік становить в розмірі 1 381,76 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік послуг, які належать до житлово-комунальних послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з абз. 6 п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає в себе інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такі послуги надаються на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Враховуючи зазначене, послуги з охорони прилеглої прибудинкової території не відповідають визначенню п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не входять до переліку, передбаченому ст. 5 зазначеного закону. Таким чином, договір про надання послуг з охорони від 25 травня 2009 року не є договором про надання житлово-комунальних послуг, а є цивільно-правовим договором, що належить до не поіменованих договорів. При цьому, правовідносини, що виникають з укладенням договору і є цивільно-правовими, регулюються нормами цивільного законодавства. Як вбачається з Договору на надання послуг з охорони який укладено 25 травня 2009 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» та відповідачем , даний договір було укладено на підставі рішення Загальних зборів (дата не визначена) 2009 року співвласників житлового будинку [ADDRESS] , однак ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА не долучено до матеріалів справи рішення Загальних зборів (дата не визначена) 2009 року співвласників житлового будинку. Істотною умовою зазначеного договору у відповідності до ст. 638 Цивільного кодексу України є зокрема вартість наданих позивачем послуг, за якою відповідно мали оплачуватись такі послуги відповідачем. Відповідно до п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику за відповідну плату, що визначається додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору, послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, що розміщений за адресою: буд. [ADDRESS] , а замовник зобов`язується сплачувати виконавцю за надані послуги. Згідно з п. 4.1. Договору, вартість послуг за договором, що доручається виконавцю, визначена в додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Вартість послуг підлягає зміні в разі зміни прожиткового мінімуму, мінімальної заробітної плати, інших витрат, що є складовими вартості послуг охорони, шляхом укладення сторонами додаткової письмової угоди. (п. 4.4 Договору) При цьому, матеріали справи ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» не долучено Додаток №1 який є невід`ємною частиною цього Договору, в якому визначено вартість послуг, також не долучено додаткових угод між позивачем та відповідачем щодо зміни вартості таких послуг. Договір на надання послуг з охорони не передбачає права позивача одноособово встановлювати чи змінювати вартість таких послуг. Відтак, оскільки сторони не досягли згоди з істотних умов договору, зокрема вартості наданих послуг, такий договір вважається неукладеним. Суд не бере до уваги надані ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» розрахунки вартості послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS], від 30 грудня 2020 року, 15 грудня 2021 року, які затвердженні генеральним директором ТОВ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко, оскільки надані розрахунки про визначення вартості послуг здійснювалися позивачем самостійно на власний розсуд, в супереч Договору на надання послуг з охорони від 25 травня 2009 року. Разом з тим, добровільна сплата відповідачем коштів, за послуги охорони, які надавались позивачем, у розмірі, який визначений останнім на власний розсуд, не створює обов`язку для відповідача сплачувати такі послуги на підставі неукладеного правочину. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що такі сплати здійснювались відповідачем саме за послуги з охорони прибудинкової території. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» не доведено той факт, що у відповідача наявна заборгованість за послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку відповідно до Договору на надання послуг охорони від 25 травня 2009 року. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для застосування до склавшися відносин санкцій цивільно-правового характеру, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, тому відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed