Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~09.01.2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури Р.Олійник звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] про конфіскацію земельних ділянок з кадастровим номером 6825585800:04:017:0033 площею 1,06 га, з кадастровим номером 6825585800:04:012:0033 площею 1,3583 га, з кадастровим номером 6825585800:04:023:0372 площею 1,198 га, з кадастровим номером 6825585800:04:019:0132 площею 1,073 га, які знаходяться на території Плесенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову послався на те, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, в порядку спадкування набула у власність спірні земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 07.03.2018 року. Відповідно до ч.4 ст.81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями та особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню, а вразі невиконання цього обов`язку конфіскації за рішенням суду на підставі позову органу, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Крім того, 30.01.2023 року заступником керівника Шепетівської окружної прокуратури В.Вітруком подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки. 30.01.2023 року заступником керівника Шепетівської окружної прокуратури В.Вітруком подано заяву про виправлення описки в ухвалі суду від 10.01.2023 року. Ухвалою суду від 31 січня 2023 року заяву про забезпечення позову залишено без руху. Ухвалою суду від 6 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні заяви заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури В.Вітрука про виправлення описки в ухвалі суду від 10 січня 2023 року. Ухвалою суду від 1 березня 2023 року повернуто заяву заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні прокурор Облог Р.А. позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07.03.2018 року [PERSON] набула в порядку спадкування право власності на земельні ділянки площею 1,073 га з кадастровим номером 6825585800:04:019:0132, площею 1,3583 га з кадастровим номером 6825585800:04:012:0033, площею 1,06 га з кадастровим номером 6825585800:04:017:033, площею 1,198 га з кадастровим номером 6825585800:04:023:0372, розташовані на території Плесенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного селянського господарства, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.03.2018 року, посвідчених державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі за № 402, 400, 396, 398 та є їхнім власником на теперішній час, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.12.2022 року. Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 6801.4-4347/6801.4.1-22 від 17.11.2022 року [PERSON] паспортом громадянина України не документувалася, інформацією щодо громадянства Російської Федерації не володіють. Згідно листа Шепетівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області № 1305/23.21-36 від 15.11.2022 року відомостей про реєстрацію смерті [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян немає. Конвенцією про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~(1950\~р.),\~ратифікованою Законом\~від 17\~липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного та надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Ст.ст.13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до ч.2 цієї статті у разі: 1) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; 2) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Ст.22 ЗК України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність або надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно ч.5\~ст.22\~Земельного кодексу\~України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватися у власність іноземцям, особам без громадянства. Іноземці та особи без громадянства можуть отримати землі сільськогосподарського призначення лише у спадок. Згідно ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Згідно ст.148 ЗК України земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізовує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідачка не є громадянкою України, набула у власність в порядку спадкування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які не можуть перебувати у її власності, у встановлений законом строк не відчужила земельні ділянки, в зв`язку з чим вони підлягають конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь Шепетівської окружної прокуратури.

Outcome: approved