Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] , заінтересована особа: Київський обласний державний нотаріальний архів про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В обґрунтування заяви вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.03.1996 року, виданого Кагарлицькою державною нотаріальною конторою, належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, при видачі свідоцтва про право власності була допущена помилка, замість « [PERSON] », у свідоцтві зазначено прізвище « [PERSON] », що перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Зазначає, що зверталася до кагарлицької державної нотаріальної контори задля виправлення помилки, проте отримала відмову, оскільки документи передані на зберігання Київському обласному державному нотаріальному архіву. Та звернувшись до архіві, теж отримала відмові, оскільки архів не мав повноважень вносити виправлення. Вважає, що причина неправильного написання її прізвища у одну літеру виникла у зв`язку з технічною помилкою. У зв`язку з чим, просить встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання заявниця не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Заінтересована особа: Київський обласний державний нотаріальний архів в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявниці в судовому засідання підтримав заяву, просив встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.03.1996 року. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, оглянувши копію спадкової справи №72, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] виданого 07.06.1975 року Палацом одруження м. Київ, [PERSON] після реєстрації одруження присвоєно прізвище прізвище [PERSON] . Так, внаслідок смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 13.03.1996 року, виданого Кагарлицькою державною нотаріальною конторою. Разом з тим, [PERSON] не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд через розбіжність в написанні її прізвища. Так, у Свідоцтві про одруження [NUMBER] виданого 07.06.1975 року Палацом одруження м. Київ прізвище заявниці записано [PERSON] . В паспорті громадянина України прізвище заявниці значиться [PERSON] . Після смерті матері заявниці [PERSON] , яка померла [INFO] , державний нотаріус Кагарлицької нотаріальної контори Воловенко Р.П. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 1с-455. В Свідоцтві зазначено, що спадкоємцями майна в заповіті гр. [PERSON] , є [PERSON] . Достовірність факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Таким чином, судом, на підставі поданих заявницею доказів, встановлено, що у правовстановлюючому документі допущено технічну помилку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правилами п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаних фактів необхідно заявниці для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку про доведеність факту належності правовстановлюючого документу, що є підставою для задоволення заяви в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved