Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 06.03.2021 року Вовчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 17. В обґрунтування позову вказує, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільно не проживають з липня 2021 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Від відповідача заперечень проти позовних вимог до суду не надходило. Ухвалою Придніпровського районного суджу м. Черкаси від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання та SMS-повідомлення на персональний номер мобільного зв`язку. Заяв про залишення позову без розгляду чи відкладення судового засідання позивачка до суду не подавала. Разом з тим, в позовній заяві від 21.02.2023 року позивачка просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, строк на примирення не надавати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом SMS-повідомлення на персональний номер мобільного зв`язку, а також шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду через веб-портал суду, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 06.03.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Вовчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 17 (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), яка на даний час проживає разом з матір`ю [PERSON] . На теперішній час сторони проживають окремо і не підтримують ніяких стосунків. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, бо вона втратила почуття взаєморозуміння та любові до відповідача і бажає вести окреме життя. Майнового спору між сторонами немає. Також між сторонами відсутній спір щодо питань матеріального забезпечення малолітньої дочки. Оскільки в добровільному порядку відповідач розірвати шлюб не бажає позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Тож спір між сторонами виник із шлюбних відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК). Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~зі статтею 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1073,60 грн. /а.с. 13/. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в позовній заяві позивачка просила стягнути такі витрати із відповідача, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивачки судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved