Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 75 348,95 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.07.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1149519 від 08.07.2021, на підставі якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 52 029,14 грн. зі строком користування до 08.07.2027 та сплатою фіксованої відсоткової ставки у розмірі 49,9 % річних, натомість [PERSON] зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та на строки, визначені договором. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши кредит у розмірі 52 029,14 грн. Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, відповідачу нараховано заборгованість станом на 03.11.2022 у розмірі 75 348,95 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 68 588,32 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 6 760,63 грн. Ухвалою Дніпровського районного суд м. Києва від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.01.2023, 15.03.2023 та 19.04.2023 від представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі Ат «Райффайзен Банк». Відповідач до судового засідання не з`явився. Повідомлявся про дату та час судового засідання належним чином. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved