Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

11.01.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент навчається у Вінницькому національному аграрному університеті відокремленого структурного підрозділу технологічно-промислового фахового коледжу, на третьому курсі, на денному відділенні, за спеціальністю 181 "Харчові технології". Термін навчання закінчується 30.06.2024. До досягнення дитиною 18-ти років відповідач сплачував на неї аліменти. Після досягнення донькою [PERSON] 18-ти років сплата аліментів на повнолітню дитину припинилась. Донька дуже потребує матеріальної допомоги від батька дитини, оскільки витрати по утриманню дочки та інші похідні витрати несе лише позивач - її мати. Донька позбавлена можливості працювати, так як навчається на денній формі і весь час зайнята навчанням. Позивачу відомо, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, а отже має можливість сплачувати аліменти. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, у зв`язку із навчанням доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно, до закінчення нею навчання. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 04.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано докази від організацій щодо надання інформації про доходи, наявності нерухомого майна, земельних ділянок у відповідача та наявність у нього будь-яких транспортних засобів. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак 02.05.2023 на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в позові, сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 4). Відповідно до довідки №1336 від 26.10.2022 Вінницького національного аграрного університету Відокремленого структурного підрозділу технологічно-промислового фахового коледжу, [PERSON] з 01.09.2021 дійсно навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу "Технологічно-промисловий фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" по спеціальності 181 "Харчові технології" група 122, на третьому курсі. Термін навчання закінчується 31.06.2024 (а.с. 5). До досягнення дитиною 18-ти років відповідач сплачував на неї аліменти. Після досягнення донькою [PERSON] 18-ти років сплата аліментів на повнолітню дитину припинилась. Донька потребує матеріальної допомоги від батька дитини, оскільки витрати по утриманню дочки несе лише позивач, її мати, яка не може в повному обсязі на належному рівні забезпечувати основні потреби дочки. Донька позбавлена можливості працювати, так як навчається на денній формі і весь час зайнята навчанням. У позовній заяві позивач вказала, що дочка сплачує за гуртожиток, в якому проживає, що підтверджується квитанціями, які додані до позовної заяви (а.с. 8-10). На даний час позивач сама забезпечує матеріально свою доньку [PERSON] , утім донька потребує і матеріальної допомоги від батька. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом було встановлено, що донька сторін спору навчається у Вінницькому національному аграрному університеті Відокремленого структурного підрозділу технологічно-промислового фахового коледжу, на третьому курсі, на денному відділенні, за спеціальністю 181 "Харчові технології", термін навчання закінчується 30.06.2024, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач в позовній заяві зазначила, що батько дитини є особою працездатного віку, працює, а отже є фінансово спроможним сплачувати аліменти, може надавати донці фінансову допомогу, однак не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На виконання ухвали суду від 04.04.2023 на адресу суду 28.04.2023 від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла відповідь на запит від 24.04.2023 №0232-2023-0001370 щодо отримання відомостей з Державного реєстру ФОПП про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнтими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з І кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, з якої слідує, що відповідач [PERSON] працював на ФГ "Під`ярків Еко" та отримував заробітню плату, яка станом на грудень 2022 становила 8521,49 грн. (а.с. 25). З відповіді, яка надійшла на адресу суду 03.05.2023 від ТСЦ МВС №0541 вбачається, що відповідно до відомостей ЄДР ТЗ, за гр. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 29). Відповідно до відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.05.2023 за №0-2-0.2-1996/2-23, що надійшла на адресу суду від 03.05.2022, вбачається, що за наявною інформацією в Державному реєстрі земель та в Державному земельному кадастрі на території області за [PERSON] відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок (а.с. 30). Таким чином, матеріали справи не містять доказів неспроможності [PERSON] нести аліментні зобов`язання щодо утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України та вважає, що з урахування зібраних у справі доказів відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частки щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] , [INFO] . Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення із відповідача аліментів на повнолітню дитину, підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як позивач у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. Будь-яких інших судових витрат позивачем підтверджено не було.

Outcome: approved