Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 18 липня 2014 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між її дочкою [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу народилась дитина, її онука - [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00037972413. 10 жовтня 2018 рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 207/2976/18 шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю - відповідачкою по справі. З середини 2022 року мати дитини - відповідачка по справі, почала чинити їй перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дає їм розмовляти телефонним зв`язком, перешкоджає зустрічам, жодним способом не дозволяє їй, як бабусі, проводити час з дитиною як наодинці так і в її присутності. Раніше у дитини був телефонний номер, який їй був відомий, вони часто спілкувались, наразі відповідачка змінила дитині номер телефону, новий номер телефону не повідомляє. Вважає, що відповідачка по справі створює їй перешкоди у спілкуванні з дитиною у зв`язку з тим, що дитина може розповідати про жорстоке ставлення її матері до нею, побої та образи дитини з боку [PERSON] . З моменту народження дитини між ними утворився дуже міцний зв`язок, мають дуже теплі відносини, дитина їй довіряє та постійно має потребу у спілкуванні з нею та зустрічах. Вона має у власності житло - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 07.12.2015р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А. Це житло знайомо дитині, оскільки раніше вони проводили там з нею багато часу, наразі вони також могли б зустрічатись у цій квартирі. Ця квартира повністю облаштована під потреби дитини, є куток для занять, місце відпочинку тощо. Вважає, що дії відповідачки щодо обмеження її прав на спілкування з онукою суперечить нормам діючого законодавства та негативно впливають на малолітню дитину, позбавляючи її родинних зв`язків, турботи та любові з її боку. Її спілкування з онукою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабусею служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб дитини. На підставі зазначеного позивач просить суд: зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити [PERSON] , [INFO] , перешкоди у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] , [INFO] . Встановити [PERSON] наступний порядок спілкування з онукою [PERSON] , [INFO] , надати [PERSON] дозвіл на: - \~ \~ \~ \~щоденне спілкування з [PERSON] особисто засобами телефонного, будь-якими месенджерами, аудіо та відео зв`язками, у тому числі засобами поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, без присутності матері дитини. - \~ \~ \~ \~середа кожного першого та третього тижня місяця з 16.00 годин до 19.00 годин, в тому числі за місцем проживання [PERSON] , з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування, за згодою дитини; - \~ \~ \~ \~суботи кожного другого та четвертого тижня місяця з 10.00 годин (суботи) до наступного дня (неділі), за місцем проживання [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~десять днів впродовж літніх шкільних канікул в період з липня або серпня місяця, за згодою дитини та за погодженням з матір`ю дитини [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~день народження [PERSON] , [INFO] , з 16.00 години до 19.00 години, за згодою дитини; - \~ \~ \~ \~один день різдвяних свят, за погодженням з [PERSON] , з 10.00 години до 20.00 години, за згодою дитини; - мати побачення з онукою у шкільному закладі освіти під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією закладу. Надати право [PERSON] та [PERSON] змінювати порядок побачень з малолітньою [PERSON] , [INFO] , за їх взаємною згодою, в тому числі з урахуванням змінного графіку роботи [PERSON] , завчасно попередивши один одного засобами мобільного або електронного зв`язку. Зобов`язати [PERSON] повідомляти [PERSON] завчасно за добу до години відвідування дитини про неможливість надати дитину чи інші поважні причини (засвідчені документами) перешкод у зустрічі з онукою. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки адвокат Царьова О.С. надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Судові витрати просила не стягувати з відповідачки та залишити їх за позивачкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю з врахуванням висновку органу опіки і піклування від 08.05.2023 року. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3\~ст.13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] у місті Дніпропетровськ, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] (а.с. 10). Позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.11). З 18 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в період якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00037972413 (а.с.12). 10 жовтня 2018 рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 207/2976/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 липня 2014 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 29 - розірвано (а.с. 14-15). Відповідно до\~висновку органу\~опіки та\~піклування виконавчого\~комітету Кам`янської\~міської ради Дніпропетровської\~області від 08.05.2023 року щодо доцільності спілкування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зі своєю бабусею [PERSON] орган опіки та піклування дійшов висновку, що спілкування [PERSON] з її онукою [PERSON] , [INFO] , є доцільним. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказує, що вона має постійне місце проживання, любить свою онуку, має бажання приймати участь у її вихованні, спілкуванні з нею. Створення перешкод відповідачем її спілкуванню з дитиною порушує не тільки її права як бабусі, а й в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини, однак, в зв`язку із наявністю перешкод з боку матері реалізувати свої законні права на спілкування із онукою, позивач фактично обмежена, а тому вона вимушена звернутись до суду та просить встановити графік спілкування в судовому порядку. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України\~та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17\~Закону України\~від 23\~лютого 2006\~року «Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257\~СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159\~СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу,\~проведеного дитиною\~з бабусею\~чи дідусем\~може бути\~важливим фактором\~у забезпеченні\~найкращих інтересів\~дитини (справа\~«Гокканнен проти\~Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини. Таким чином, приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, жодних обставин, які б унеможливлювали право бабусі на спілкування із малолітньою онукою судом не встановлено, бабуся дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень бабусі з онукою, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки сторін, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Від стягнення з відповідачки судових витрат позивач відмовилася, а отже вони залишаються за позивачем.

Outcome: approved