Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи в ней свої вимого тим, що з початку 2017 року він проживав з відповідачкою у незареєстрованому шлюбі. За час сумісного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Татарбунарським РВ ДРАЦС було відмовлено у реєстрації народження дитини на підставі ст.126 СК України за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою через відсутність у відповідачки документів на посвідчення особи. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року позивача було визнано батьком сина [PERSON] . [INFO] у нього та відповідачки [PERSON] народився син [PERSON] . Татарбунарським ВДРАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у визнанні його батьківства на сином [PERSON] з аналогічних підстав. Відповідачка [PERSON] не може отримати документ, що посвідчує її особу, через свою матір, яка також не має документів на посвідчення особи за неможливості підтвердити факт належності до громадянства України. Відомості про їх з відповідачкою спільну дитину записані відповідно до ст.135 СК України. Враховуючи викладене, просить суд визнати за ним батьківство щодо сина [PERSON] , народженого відповідачкою [INFO] , та внести відповідні відомості про батьківство до актового запису про народження дитини. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав (вх. №2934/23-вх 23.05.2023). Відповідачка також у своїй заяві просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю (вх. №2850/23-вх 17.05.2023). Представник третьої особи також у своїй заяві від 12 грудня 2022 року просила справу слухати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечень не мала (вх. №ЕП-1959/23-вх 23.05.2023). Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 ст.51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] , з початку 2017 року і по теперішній час проживають однією сім"єю, як чоловік і дружина. За час сумісного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 червня 2019 року визнано батьківство позивача [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області; внесено зміни до актового запису про народження дитини №264 від 07 листопада 2018 року, складеного Татарбунарським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.13-14). Згідно з копією свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , виданого повторно 24 липня 2019 року Татарбунарським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у графі "Батько" значиться " [PERSON] , громадянин України", в графі "Мати" значиться " [PERSON] ", дані щодо громадянства останньої відсутні (а.с.10). [INFO] в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області народився [PERSON] , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису №177 від 22 вересня 2022 року; у графі "Батько" значиться " [PERSON] ", у графі "Мати" - " [PERSON] ", дані щодо громадянства батьків відсутні (а.с.11). З копії актового запису про народження №177 від 22 вересня 2022 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00036937789 від 22 вересня 2022 року, вбачається, що державна реєстрація народження здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, за вказівкою матері. Відомості про батька вказано " [PERSON] " (а.с.12, 30). Позивач визнає батьківство повністю та вважає себе рідним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Листом начальника Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Т.Шульги від 22 вересня 2022 року №11/24.7-112 [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, за відсутності документів у матері дитини [PERSON] на посвідчення особи (а.с.15). Довідкою про фактичне місце проживання на території Татарбунарської міської ради, виданої 29 вересня 2022 року №63 на підставі акту від 29 вересня 2022 року також підтверджено що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою проживають: співмешканка [PERSON] , 1999 року народження; син [PERSON] , 2018 року народження; син [PERSON] , 2022 року народження (а.с.16). За висновком експерта відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз лабораторії Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №35 від 01 лютого 2023 року, молекулярно-генетичним аналізом ДНК при дослідженні зразків рідкої крові встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99, 99%, батьківство практично доведено (а.с.49-54). Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що суду позивачем надано достатньо доказів батьківства щодо дитини, порушення інтересів дитини в тому, що позивач буде визнаний батьком дитини не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Оскільки судом позивача визнано батьком [PERSON] , обгрунтованою є вимога позивача про внесення змін в актовий запис про народження дитини, що відповідатиме інтересам як батька, так і дитини. Отже, позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На прохання позивача суд не стягує з відповідачки понесені ним судові витрати.

Outcome: approved