Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 01 лютого 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №3. Від шлюбу у них народилося троє спільних дітей, а саме: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з відповідачем по справі вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, через що між нами постійно виникали сварки та скандали, відповідач не поважав її як жінку, не рахувався з її думками. Крім того, відповідач зловживав спиртними напоями і в нетверезому стані ображав її різними нецензурними словами, матеріально не утримував сім`ю, не займався вихованням дітей. Спільне проживання вони припинили у 2020 році і з того часу не спілкуються навіть по телефону. У зв`язку з цим просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2023 року призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном на два місяці. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення на зазначений нею в позовній заяві номер мобільного телефону, у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила суд розглядати справу без її участі у зв`язку з виїздом за межі України. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №9050001651889 у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду, не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2003 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.02.2003 року виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей, а саме: доньок [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, 12.03.2004 та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, 10.12.2007 року та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, 16.09.2015 року, які проживають з позивачкою. (а.с. 5, 6, 7). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що подружжя разом не проживає вже більше двох років та сімейних стосунків не підтримують. Відповідач покинув сім`ю та не цікавиться вихованням дітей. Наданий сторонам строк на примирення, позитивного результату не дав. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved