Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що на підставі поданої [PERSON] заяви про надання статусу безробітного від 02.12.2020 року, відповідачу було надано статус безробітного з 02.12.2020 року, відповідно до Наказу про надання статусу безробітного № НТ201202 від 02.12.2020 року. Наказом Одеського міського центру зайнятості № НТ 210330 від 30.03.2021 року, [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та знято її з реєстрації як безробітну, у зв`язку із початком зайнятості особи. Під час здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої відповідачем до центру зайнятості, згідно Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації , поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженого постановою КМУ від 18.02.2016 року № 136, на підставі інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб було встановлено факт приховування відповідачем від центру зайнятості інформації трудових відносин з ТОВ «Нікель Строй» в період перебування в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Вказані обставини спонукали Одеський міський центр зайнятості ініціювати проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітної [PERSON] , яке було проведено на підставі службової записки відділу організації працевлаштування населення Одеського міського центру зайнятості № 406 від 22.04.2021 року. За результатами звірення наданої особою інформації з відомостями Державної податкової адміністрації України, Пенсійного фонду України та відповідних державних реєстрів було підтверджено факт зайнятості [PERSON] на умовах трудового договору, а саме остання працювала малярем у ТОВ «Нікель строй» та отримувала дохід з 01.12.2020 року. Таким чином, [PERSON] приховала від працівників Одеського міського центру зайнятості факт працевлаштування у ТОВ «Нікель строй» з 01.12.2020 року та продовжувала незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи на те, що остання була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг. Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову заборгованість відповідача не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] виплачену їй допомогу по безробіттю в розмірі 35148,39 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Суд констатує, що 10.08.2022 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення щодо поданого позову, відповідач вказує на те, що у період з 02.12.2020 року по 29.03.2021 року, вона була зареєстрована в Одеському міському центрі зайнятості як безробітна, та їй здійснювалась виплата допомоги по безробіттю, про що є відповідна відмітка у трудовій книжці останній. 07.06.2021 року до [PERSON] надійшла претензія від Одеського міського центру зайнятості про відшкодування незаконно отриманих коштів. Із вищевказаної претензії відповідач дізналась, що вона не повідомила центр зайнятості про «перебування» у трудових відносинах з ТОВ «Нікель строй», в той час, коли остання була в статусі безробітної та одержувала допомогу по безробіттю. Відповідач вказує на те, що вона ніколи не перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Нікель строй». Будь-які записи про приймання на роботу до ТОВ «Нікель строй» у її трудовій книжці відсутні. Відповідач звернулась до УСР в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України із заявою щодо неправомірних дій ТОВ «Нікель строй» від 08.06.2021 року, їй була надана відповідь, що ТОВ «Нікель строй» за юридичною адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 30 не знаходиться. В подальшому, відповідач звернулась до Головного управління Держпраці в Одеській області щодо проведення перевірки ТОВ «Нікель строй» в частині її незаконного працевлаштування, однак, їй було повідомлено про неможливість проведення інспекційного відвідування, так як за юридичною адресою вищевказаного товариства: 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 30, будь-які ознаки діяльності товариства відсутні. Окрім цього, відповідачу було рекомендовано звернутись із позовною заявою до суду. Відповідач вказує на те, що Одеським міським центром зайнятості не здійснювалась належна перевірка, докази підтвердження праці відповідача у ТОВ «Нікель строй» відсутні та не можуть бути надані, оскільки їх не існує фактично. Суд констатує, що 29.08.2022 року представником позивача було надано відповідь на відзив, в якому вказує на те, що факт зайнятості відповідача на час отримання допомоги по безробіттю підтверджено наступними письмовими доказами: актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 144 від 02.06.2021 року, інформацією отриманою з Реєстру застрахованих осіб Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості, листом Головного управління ДПС в Одеській області. Відповідач зверталась до різних державних установ з метою захисту її прав, зокрема, їй була надана відповідь ГУ ДПС № 12918/6/15-32-07-13-06 від 14.07.2022 року, в якій запропоновано звернутись з позовом до суду, а також відповідь Головного управління Держпраці в Одеській області № 15я-1419/01-49-7857 від 09.09.2021 року, в якій [PERSON] рекомендовано з метою захисту її прав звернутись до суду з позовом за місцем її проживання чи місцезнаходженням ТОВ «Нікель строй». Однак, відповідачем не пред`явлено відповідних позовних вимог до зазначеного підприємства. Одеським міським центром зайнятості було проведено звірення наданої особою інформації з відомостями Державної податкової адміністрації України, Пенсійного фонду України та відповідних державних реєстрів. Окрім того, Одеським міським центром зайнятості було направлено запит до ГУ ДПС в Одеській області з метою перевірки отриманої з Реєстру застрахованих осіб Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості інформації щодо працевлаштування відповідача. 14.04.2022 року від ГУ ДПС в Одеській області отримано відповідь на запит ОМЦЗ, якою було підтверджено факт працевлаштування [PERSON] у ТОВ «Нікель строй» у період з 01.12.2020 року по 30.09.2021 року. Таким чином, відповідач помилково стверджує про те, що перевірка достовірності даних здійснювалась неналежно, адже фахівцями Одеського міського центру зайнятості дотримано, всі передбачені законодавством вимоги. Суд констатує, що 12.09.2022 року відповідачем було надано заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує на те, що факт її працевлаштування в ТОВ «Нікель строй» не підтверджено жодним документом, окрім довідки з реєстру застрахованих осіб Єдиної інформаційно- аналітичної системи. Окрім цього, відповідач зазначила, що вона звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ТОВ «Нікель строй» про визнання трудового договору неукладеним. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 10.06.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2022 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 522/11907/22 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікель Строй» про визнання трудового договору неукладеним. 24.03.2023 року за клопотання відповідачки [PERSON] провадження у даній справі було поновлено, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2023 року, яке набрало законної сили, за результатами розгляду справи № 522/11907/22 позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано неукладеним трудовий договір від 01.12.2020 року між ТОВ «Нікель Строй» та [PERSON] . Представник позивача Одеського міського центру зайнятості Трусова Ю.В. в останнє судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України, одними із яких є судовий захист цивільного права та інтересу та справедливість, добросовісність та розумність. Згідно приписів ст. 39 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. По справі встановлено, що 02.12.2020 року [PERSON] звернулась із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного до Одеського міського центру зайнятості, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаної заяви. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Наказом № НТ201202 від 02.12.2020 року [PERSON] було надано статус безробітної, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного документу. В подальшому, Наказом № НТ2012023 від 03.12.2020 року [PERSON] було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного документу. Наказом № НТ210330 від 30.03.2021 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та знято її з реєстрації як безробітну, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного документа. На підставі інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб було встановлено факт приховування відповідачем від центру зайнятості інформації трудових відносин з ТОВ «Нікель Строй» в період перебування в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. У зв`язку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, вищевикладені обставини спонукали Одеський міський центр зайнятості ініціювати проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по безробітному [PERSON] , відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». Як вбачається з Акту № 144 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення від 02.06.2021 року, за даними обміну з ПФУ отримана інформація про факт зайнятості та отримання доходу [PERSON] у ТОВ «Нікель строй» за період грудень 2020 року березень 2021 року. За цей період підприємством сплачувався ЄСВ за працівника [PERSON] (як за найманого працівника на загальних підставах). Відповідачу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування незаконно отриманих коштів № 1357/19/106 від 07.06.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] не повідомила Одеський міський центр зайнятості про те, що перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Нікель строй», в період перебування в статусі безробітного та одержання допомоги по безробіттю. Таким чином, через приховування [PERSON] інформації про факт зайнятості, вона незаконно отримувала допомогу по безробіттю в період з 02.12.2020 року по 29.03.2021 року у розмірі 35148,39 грн. [PERSON] було направлено відповідь на претензію Одеського міського центру зайнятості про відшкодування незаконно отриманих коштів, в якій остання вказує на те, що вона не перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Нікель строй». Будь-які записи про приймання на роботу до ТОВ «Нікель строй» в її трудовій книжці відсутні. В подальшому, [PERSON] звернулась із заявою до Головного управління держпраці в Одеській області з приводу проведення перевірки ТОВ «Нікель строй». Із відповіді наданої Головним управлінням держпраці в Одеській області № 15я-1419/01-49-7857 від 09.09.2021 року вбачається, що 06.09.2021 року фахівцем Головного управління було здійснено спробу проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ТОВ «Нікель строй`за юридичною адресою: 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 30 та встановлено, що відсутні будь-які ознаки діяльності ТОВ. На підставі вищезазначеного головним державним інспекторами праці складений Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 07.09.2021 року № ОД668/1464/НД-АВ. Окрім цього, [PERSON] було роз`яснено, що з метою захисту її оспорюваних прав вона має право звернутися до суду з позовом за місцем її проживання чи місцезнаходженням товариства. Так, судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/11907/22 за позовом [PERSON] до ТОВ «Нікель строй» про визнання трудового договору неукладеним. 18.01.2023\~року рішенням\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси за\~результатами розгляду\~даної справи\~позовну заяву\~ [PERSON] \~задоволено в\~повному обсязі,\~зокрема, трудовий договір від 01.12.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Нікель строй» визнано неукладеним. Вищевказане судове рішення набрало законної сили та не оскаржувалось. Вказані обставини встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2023 року за результатами розгляду цивільної справи № 522/11907/22 за позовом [PERSON] про визнання трудового договору неукладеним, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення. Згідно приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що встановлення рішенням суду факту не укладення трудового договору свідчить про те, що правовідносини, які виникли внаслідок його укладення, не повинні були існувати в принципі та не повинні породжувати жодних правових наслідків для сторін власне з моменту укладення такого договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що наявні матеріалах справи докази не підтверджують порушеного права позивача, у зв`язку з чим, в задоволенні даного позову слід відмовити. Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed