Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Позов мотивований тим, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільний син був прийнятий з 01.10.2022 до 31.03.2026 на навчання до Технічно-гуманітарної академії у м. Бельсько- Бяла (Польща), денної форми навчання за напрямком «інформатика на комерційній основі». Матеріальним забезпеченням сина займається позивачка, зокрема сплачує кошти за навчання, проживання в гуртожитку та інші пов`язані з цим потреби. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу необхідну для навчання спільного сина. Водночас позивачка не в змозі самостійно нести витрати пов`язані з навчанням сина. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] аліментів на\~користь позивачки\~на утримання\~повнолітнього сина в розмірі 5\~000, 00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання. Ухвалою суду від 23.03.2023 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Як вбачається з матеріалів справи, вищевказане судове рішення, копію позовної заяви із доданими до неї документами було одержано адвокатом відповідача 18.04.2023. У строк, визначений судом ухвалою суду від 23.03.2023, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. В судове засідання відповідач повторно не з`явився хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, відповідач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Позивачка не заперечувала проти проведення судового засідання у відсутність відповідача та проведення заочного розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, думку позивачки, повторну неявку в судове засідання відповідача та положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність відповідача, а також провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.03.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.11.2003, розірвано 07.03.2007, про що зроблено відповідний актовий запис за № 329. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки « [PERSON] ». (а.с. 4) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 15.03.2005, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 741. (а.с. 7) Відповідно до довідки від 09.01.2023, [PERSON] , [INFO] , є студентом факультету машинобудування та інформатики Технічно-гуманітарної академії в м. Бельско-Бяла, за напрямком «інформатика»; етап навчання: 1 курс 1 семестр, денна (стаціонарна) форма навчання, бакалаврат (перший ступінь), напрямок: інформатика, зимовий семестр 2022/2023; термін навчання з 01.10.2022 по 31.03.2026. (а.с. 11-12) Згідно довідки\~про проживання\~від 13.09.2022,\~ [PERSON] \~протягом періоду\~навчання проживатиме\~у студентському\~гуртожитку Технічно-гуманітарної\~академії в м. Бельско-Бяла. Щомісячна плата за одномісну кімнату в гуртожитку складає 600 злотих, сплачується з 01.10.2022. (а.с. 14- 17) На підтвердження щоденних побутових витрат сина, витрат на харчування позивачка надала відповідні фіскальні чеки. (а.с. 18-19) Згідно паспортних даних позивачки та довідки про реєстрацію місця проживання особи № 23340, виданої 16.04.2019 Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6, 9) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З позовної заяви вбачається, що позивачкою обрано спосіб стягнення аліментів з батька [PERSON] саме в твердій грошовій сумі. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становищеплатника аліментів; наяв ність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 23.03.2023 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та докази надані разом із нею. Суд,\~заслухавши пояснення\~позивачки в\~судовому засіданні,\~дослідивши письмові\~пояснення,\~викладені нею\~в позовній\~заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , є повнолітньою особою, навчається на першому курсі денної форми навчання факультету машинобудування та інформатики Технічно-гуманітарної академії в м. Бельско-Бяла (Польща), термін навчання з 01.10.2022 по 31.03.2026. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про освіту»). Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). При визначені\~розміру аліментів\~та матеріальних\~можливостей відповідача\~судом враховано,що\~заперечень щодо\~позову від\~відповідача на\~адресу суду\~не надходило,\~отже можливо\~дійти висновку,\~що платник\~аліментів є\~працездатною,\~здоровою людиною,\~на його\~утриманні не\~перебувають непрацездатні\~дружина,\~батьки,\~дочка чи\~син. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачкою, ні відповідачем відомостей щодо: стану здоров`я сина, на утримання якого позивачка просить стягнути аліменти; наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою не надано доказів здійснення витрат відповідачем, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Також при визначені розміру аліментів судом враховано матеріальне становище повнолітньої особи, яка навчаючись на денній формі навчання, самостійного доходу (заробітку) не має. Водночас судом прийнято до уваги, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами, не надав суду будь-яких доказів, які б повинні були бути враховані судом при вирішенні даного спору. Таким чином, судом не встановлено неможливості відповідачем надавати своєму синові матеріальну допомогу, якої він потребує у зв`язку із продовженням навчання. Приймаючи до уваги ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, судом прийнято до уваги можливість й матері надавати утримання своєму повнолітньому сину. Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 08.05.2023 у справі № 756/9882/19. Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, якої він потребує у зв`язку із навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000, 00 гривень щомісячно. Суд прийшов до висновку, що такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення потреб [PERSON] , його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~191\~СК України,\~яка застосовуються\~в даному\~випадку на\~підставі ч.\~1\~ст.\~201\~СК України,\~аліменти присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явленняпозову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 5\~000,\~00\~гривеньщомісячно. Положеннями ст. 199 СК України чітко визначено, що аліменти на повнолітню особу, яка потребує матеріальної допомоги, стягуються виключно у зв`язку із навчанням, право на які припиняється у разі припинення навчання. Якщо навчання припиняється після досягнення особою двадцяти трьох років, то право на аліменти припиняється із досягненням цією особою двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що термін навчання [PERSON] становить чотири роки починаючи з 01.10.2022 по 31.03.2026, а двадцяти трьох років він досягне [INFO] . Таким чином, в даному випадку, аліменти можуть стягуватися лише до припинення навчання [PERSON] , але не більше, ніж до 24.02.2028. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Враховуючи те, що позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», задоволення позову в повному обсязі, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~073, 60 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved