Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.05.2006 року у розмірі 16\~236,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 04.05.2006. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник при підписані анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а позичальнику надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8\~000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.3.2, п.3.3 Договору, на підставі яких, позичальник при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 06.09.2018 по 06.03.2019. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів. 28.02.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Першої ужгородської державної нотаріальної контори та 17.03.2021 отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 17.07.2021 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачами не було виконано. На підставі наведеного, позивач просить стягнути заборгованість, яка станом на день смерті позичальника становить 16\~236,74 грн. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 10\~779,66 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3\~874,84 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, вказаною ухвалою витребувано з відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті померлої [PERSON] [INFO] , а також витребувано інформацію з Першої ужгородської нотаріальної контори щодо спадкової справи. В частині витребування інформації ухвала суду не виконана. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, надав заяву в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, причини не явки до суду не повідомили. 01.06.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 04.05.2006 року на отримання кредиту з бажаним кредитним лімітом у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Як випливає з Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , зміна кредитного ліміту відбувалася: 28.07.2007 збільшено до 4\~000,00 грн., 28.03.2008 збільшено до 8\~000,00 грн., 23.12.2008 та 25.12.2008 зменшено до 6\~000,00 грн., 22.02.2009 зменшено до 5\~000,00 грн., 20.01.2011 збільшено до 6\~000,00 грн., 03.11.2016 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором виникла заборгованість, згідно з наданим банком розрахунком станом на 06.09.2018 року заборгованість становить 16\~236,74 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10\~779,66 грн., заборгованість за відсотками 3\~874,84 грн. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.09.2018 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, позичальник [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч.2\~ст. 1281 ЦК України\~кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 19.02.2021 року банком на адресу Першої ужгородської нотаріальної контори була направлена претензія кредитора. 17.03.2021 року позивач отримав від Першої ужгородської державної нотаріальної контори лист, в якому повідомлялося, що 04.03.2021 року одержана претензія кредитора від ПАТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] , яка зареєстрована у книгу обліку і реєстрації спадкових справ Першої ужгородської державної нотаріальної контори за №137 та заведена спадкова справа №61/2021. 05.07.2021 року позивачем було надіслано листи-претензії на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] з проханням сплатити заборгованість. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті входять до складу спадщини. Відповідно до частини третьої статті\~1268, частини першої статті\~1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц, висновки якої щодо застосування норм права відповідно до ч. 6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У відповідності до\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини того, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] . Звертаючись із позовом до [PERSON] та [PERSON] як до спадкоємців [PERSON] , позивач має довести, що спадкоємцем всього майна є саме відповідачі. Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення\~статті 1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про майно, одержане відповідачами у спадщину після смерті [PERSON] , в межах вартості якого можуть бути задоволені вимоги кредитора - АТ КБ «Приватбанк» та стягнуто вказану заборгованість. За таких обставин, під час розгляду справи позивачем не доведено факту того, що відповідачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] , наявності спадкового майна, у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором, а тому відсутні підстави стверджувати про набуття ним обов`язку задовольняти вимоги кредитора. З огляду на наведене, суд вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає. Оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог повністю відмовлено, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed