Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Департамент ЖКГ Білоцерківської міської ради звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 22.01.2019 року між ним та КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» укладено договір про закупівлю послуг з поховання невідомих №18/2019. 12.12.2019 року Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області звернувся до міського голови з листом щодо поховання за кошти місцевого бюджету громадянки [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , оскільки родичів померлої не розшукано. Позивач вказує, що поховання [PERSON] проводилось за кошти місцевого бюджету на підставі Договору та згідно Акту приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за грудень 2019 року. Понесені витрати на захоронення тіла померлої становлять 5 470,00 грн. При здійсненні розшуку наявних родичів (спадкоємців) помелої було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №6-2842 від 09.09.2000 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 30 серпня 2021 року із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`жкта нерухомого майна стало відомо, що 22 березня 2021 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2021 року, яку останній в подальшому відчужив третій особі. 04 листопада 2021 року позивачем на адресу відповідача направлено лист з вимогою відшкодувати понесені витрати на поховання спадкодавця [PERSON] , однак [PERSON] витрати не відшкодував, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на поховання [PERSON] \~ в сумі 5 470 грн. 00 коп. згідно Акту приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за грудень 2019 року до Договору від 22.01.2019 року №18/2019 року а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4\~ ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до п. 2.1 Положення про департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 28.07.2022 року №2795-31-VІІІ, місією департаменту є, зокрема, забезпечення на території Білоцерківської міської територіальної громади реалізації державної політики у сфері житлово-комунального господарства, благоустрою, готельних послуг, ритуальних та інших послуг щодо організації та здійснення заходів з його реформування. Судом також встановлено, що 22 січня 2019 року між Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради та КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» укладено договір про закупівлю послуг з поховання невідомих №18/2019 /а.с. 19-21/ 12.12.2019 року Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області звернулося до міського голови м. Біла Церква Г. Дикого з листом №5/34829/109/1001/02-2019 щодо поховання за кошти місцевого бюджету громадянки [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , оскільки родичів померлої не розшукано /а.с. 24/. Відповідно до Акту №24 приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за грудень 2019 року на підставі вищевказаного листа, проведено поховання невідомої особи, понесені витрати становлять 5 470,00 грн. /а.с. 25/ 23 грудня 2019 року Департамент ЖКГ Білоцерківської міської ради звернувся до місього голови із службовою запискою №2664, згідно якої, у зв`язку з не встановленням родичів померлої [PERSON] , захоронення якої\~ проводилось за кошти місцевого бюджету, просив у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття розпочати процедуру отримання спадщини відумерлого, у разі наявності спадкоємців, зобов`язати відшкодувати витрати на поховання вищевказаної особи /а.с. 26/. Згідно відповіді КП БМР КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 13.01.2020 року № 55 за гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу №6-2842 від 09.09.2000 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 10838\~ /а.с. 27/ Відповідно до листа Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.01.2020 року №16.2-38/16, заданими Державного реєстру виявлено актовий запис про смерть № 2079 від 13.12.2019 року на [PERSON] , [INFO] , складений Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 13.12.2019 року. Актових записів про шлюб, народження дітей по відділу не виявлено /а.с. 30/. Як вбачається з листа КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" від 25.02.2020 №37, гр. [PERSON] , [INFO] , було поховано 21.12.2019 року на кладовищі «Новокиївське 3» в секторі поховань невідомих осіб. Поховання проводилось за кошти місцевого бюджету на підставі листа Білоцерківського ВП ГУ НПУ у Київській області від 12.12.2019 року вих. № 5/34829/109/1001/02-2019 /а.с. 31/. З матеріалів справи бачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2021 року у справі №357/10772/20 задоволено позовні вимоги [PERSON] до Білоцерківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суд ухвалив: визначити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) додатковий строк, тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] /а.с. 32-34/ Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`жкта нерухомого майна, 22 березня 2021 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуб Н.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №375 на ім`я [PERSON] /а.с. 50/ 14.05.2021 року на підставі договору купівлі-продажу, № 612, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області Дуб Н.М., квартира [ADDRESS] належить [PERSON] /а.с. 49/ \~\~\~ 02.06.2021 року Білоцерківською міською радою Київської\~ області на адресу [PERSON] направлено лист з вимогою повернення витрат, понесених на поховання спадкодавця /а.с. 35-37/. Згідно відповіді КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" від 02.07.2021 року №120 вбачається, що [PERSON] до КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" не звертався, кошти в сумі 5 470,00 гри, витрачені з міського бюджету на поховання [PERSON] , не відшкодував /а.с. 38/ Статтею 15ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст.15ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Поняття спадкування внормовано статтею 1216 ЦК України, згідно з якою спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягненні не більше як за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та тримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку із цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. За ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Кодексу, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін. В силу ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Згідно до роз`яснень викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи із їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості пам`ятників і огорожу даній місцевості. Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до Закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом у могилу. Так, згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 р. за №1111/9710, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. Зі змісту вказаних норм законодавства також вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц. Про те, що обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця є те, що такі витрати повинні бути розумними з точки зору їх розміру і необхідності їх здійснення, зазначається і в правових позиціях Верховного Суду, викладених в постановах від 19 березня 2018 року (справа № 554/1793/15-ц, провадження № 61-6381св18), від 10 жовтня 2018 року (справа №713/1434/16-ц, провадження №61-18884св18), від 21 березня 2018 року (справа №753/15444/15-ц, провадження №61-2424св18). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на поховання спадкодавця у розмірі 5 470,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 2 680 грн. 00 коп. за розгляд позовної заяви, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1342,00 грн. (2684:2=1342,00 грн.), тобто 50 % від суми судового збору, яку сплатив позивач при поданні до суду позовної заяви, а іншу частину судового збору 1342,00 грн. повернути з державного бюджету.

Outcome: approved