Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

19.12.2022 року позивач Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь надміру нараховані бюджетні кошти в розмірі 16 549 грн. 63 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі заяви [PERSON] від 05.08.2021 року їй була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з 01.08.2021 року по 19.07.2022 року за адресою: [ADDRESS] . Механізм призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги визначений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року №859. Відповідачу було призначено компенсацію по догляду на [PERSON] , який згідно висновку ЛКК №1018 від 19.07.2021 року через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. 30.05.2022 року до Управління звернулась відповідач із заявою-повідомленням про смерть батька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з прихованням обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації, [PERSON] були надміру виплачені бюджетні кошти в сумі 17 349 грн. 63 коп. за період з 20.11.2021 року по 30.06.2022 року. Повідомлення про надміру нараховані бюджетні кошти [PERSON] отримала особисто 29.06.2022 року, кошти запропоновано повернути в добровільному порядку у місячний термін. Після часткової сплати через банківські установи залишок суми надміру виплачених коштів становить 16 549 грн. 63 коп., які відповідач в добровільному порядку не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 року суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду даної цивільної справи Ухвалою судді від 15.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї, однак ним не було вчинено дій щодо отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 190 та ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі заяви від 05 серпня 2021 року Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Шевченківському районі була призначена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з 01.08.2021 року по 19.07.2022 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу було призначено компенсацію по догляду за [PERSON] , який згідно висновку ЛКК №1018 від 19.07.2021 року через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Механізм призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги визначений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року №859. Відповідно до пункту 11 Порядку №859, виплата компенсації припиняється в разі: 2) смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, фізична особа, яка надає соціальні послуги, особа/законний представник особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язані в десятиденний строк письмово повідомити про припинення надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі уповноваженому органу, що здійснює виплату компенсації. Її виплата припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому сталися зміни. 30.05.2022 року до Управління звернулась відповідач із заявою-повідомленням про смерть батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до п.19 Порядку, суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. У зв`язку з несвоєчасним неповідомленням обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації, [PERSON] були надміру виплачені бюджетні кошти в сумі 17 349 грн. 63 коп. за період з 20.11.2021 року по 30.06.2022 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Повідомлення про надміру нараховані бюджетні кошти [PERSON] отримала особисто 29.06.2022 року, кошти запропоновано повернути в добровільному порядку у місячний термін. Після часткової сплати через банківські установи залишок суми надміру виплачених коштів становить 16 549 грн. 63 коп. Відповідачем вказана сума в добровільному порядку не повернута, а тому грошові кошти у вказаному розмірі, надміру виплачені їй з бюджетних коштів, підлягають стягненню за рішенням суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що надміру нарахована сума, яка отримана відповідачем без достатніх правових підстав складає 16 549 грн. 63 коп., а відтак, вказана сума коштів в розумінні ст. 1212 ЦК України є безпідставно набутим майном і підлягає поверненню позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved