Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

В лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 14.11.2020 в розмірі 800 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 14.11.2020 було укладено договір позики, згідно якого відповідачу було передано грошові кошти в розмірі 800 000,00 грн., які він зобов`язався повернути до 14.02.2023. Проте [PERSON] не виконав свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження; зобов`язано позивача надати оригінали документів про отримання відповідачем грошових коштів. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. 02.03.2023від позивача на адресу суду надійшла зава про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити в повному обсязі. Також [PERSON] долучено до матеріалів справи оригінал договору позики та розписки про отримання грошових коштів від 14.11.2020. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, зокрема отримав повістку до суду 04.04.2023 на 24.04.2023, а направлена на його адресу судова кореспонденція на 23.03.2023 та на 22.05.2023 повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання (а.с.21, 27, 31). Крім того, від нього 09.03.2023 на адресу суду надійшла заява, згідно якої він просить розглядати справу за його відсутності, наявність боргу визнає, однак зазначає, що на теперішній час не може повернути кошти. Також просить розстрочити чи відстрочити повернення боргу. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 14.11.2020\~між сторонами\~було укладено\~договір позики\~простій письмовій\~формі,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~передав у\~власність [PERSON] \~грошові кошти\~в розмірі\~800\~000,00 грн., які останній зобов`язався повернути в строк до 14.02.2023 (а.с. 16). На підтвердження отримання грошових коштів в сумі 800\~000,00 грн. [PERSON] було складено розписку від14.11.2020 (а.с. 16, зворотна сторона). Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною третьою статті 1049\~ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики від 14.11.2020, оскільки останній взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув грошові кошти у визначений договором строк. Беручи до\~уваги те,\~що відповідач\~доказів належного\~виконання умов\~договору позики\~не надав,\~а також\~підтвердив наявність\~боргу,\~з нього\~підлягає стягненню\~заборгованість у\~розмірі 800\~000,00\~грн.\~на користь\~позивача, тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо посилань відповідача на розстрочення або відстрочення сплати боргу при постановленні рішення суд не приймає їх до уваги, оскільки [PERSON] має право звернутись із відповідною заявою в порядку, визначеному ст. 435 ЦПК України. Також [PERSON] у позовній заяві зазначено, що він поніс витрати на підготовку та подання до Ленінського районного суду м. Миколаєва позовної заяви про стягнення боргу за договором позики в сумі 3\~000,00 грн. Проте будь - яких доказів понесення таких витрат (договір про надання правничої допомоги, квитанція про оплату витрат на професійну правничу допомогу, детального опису наданих послуг, тощо) до матеріалів справи не долучено, в зв`язку з чим вказані вимоги є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити. Також, на підставі\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8 000,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду. Враховуючи вказані обставини, викладені в мотивувальній частині позову, він підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial