Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтував тим, що вони з відповідачем мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Разом як подружжя з відповідачем не проживають з жовтня 2021 року, діти залишилися проживати з батьком, перебувають на його повному утриманні, він займається їхнім вихованням. Позивач має постійну роботу, самостійний дохід, постійне місце проживання. Мати дітей проживає окремо, тривалий час працює за кордоном у Польщі. В зв`язку з чим просить визначити місце проживання дітей з позивачем. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, оскільки знаходиться за межами України, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, додано висновок органу опіки та піклування. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , - свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26.01.2016 року Відділом ДРАЦС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 83; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.07.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 868. Як вбачається з довідки № 192 від 04.05.2023 року, наданої директором Ізмаїльської гімназії № 10, [PERSON] постійно займається питанням освіти, вихованням та утриманням учнів [PERSON] та [PERSON] , регулярно відвідує батьківські збори та бере активну участь в освітньому процесі дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.05.2023 року за № 04/21-543, спеціалісти служби у справах дітей 12.04.2023 року провели обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , провели бесіду з малолітніми [PERSON] та [PERSON] та їх батьком, та встановили, що діти дійсно проживають разом з батьком, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У малолітніх є окрема кімната, діти забезпечені всім необхідним, створено умови для їх комфортного проживання та навчання. Батько приділяє належну увагу вихованню та утриманню дітей. 12.04.2023 року спеціалісти служби у справах дітей також здійснили виїзд за адресою проживання відповідача - [ADDRESS] . зі слів сусідів з`ясовано, що за даною адресою вона не проживає, тривалий час перебуває за кордоном. Із телефонної розмови з [PERSON] спеціалісту служби стало відомо, що вона з 2021 року мешкає у Польщі. Виходячи з інтересів малолітніх дітей, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за можливе підтвердити фактичне місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Як передбачено cт.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Пунктами 4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи вищевикладене, та оскільки діти проживають разом з батьком, перебувають на його повному утриманні, суд вважає позовні вимоги такими, що можуть бути задоволені.

Outcome: approved