Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 5\~342,69 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 29 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Відповідачем, 14 квітня 2023 року отримано вказану ухвалу разом із позовною заявою з додатками, проте відзив на позов не подав, жодних заяв/клопотань ним не заявлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст.263 ЦПК України). 07 червня 2021 року о 18.25 год по вул.Головатого, 9 у м.Львові відповідач, керуючи автомобілем марки «Dасіа» номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Мазда» номерний знак [NUMBER] , завдавши вказаним автомобілям технічних пошкоджень, заливши місце пригоди. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 01 вересня 2021 року по справі № 464/4554/21 установлено порушення відповідачем\~Правил дорожнього руху\~України та визнано його винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.124, 122-4 КУАП України. Наведена постанова відповідно до\~ст.82 ЦПК України\~має преюдиціальне значення з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП автомобіль марки «Мазда» номерний знак [NUMBER] застраховано позивачем (страховик) згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 014037/4615/0000194 від 14 липня 2020 року, укладеним з [PERSON] (страхувальник). Указаний випадок позивачем визнано страховим (страховий акт № 00434209) та потерпілому [PERSON] за його заявою, беручи до уваги визначення розміру та відповідний розрахунок суми страхового відшкодування,\~ виплачено 5 342,69 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 227283 від 14 червня 2021 року. \~Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Dасіа» номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач на момент вчинення ДТП, не була застрахована.\~ Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування»\~(постанова Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц). Як унормовано такими приписами закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація). У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 910/12500/17 сформульовано правову позицію про те, що у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. З урахуванням наведеного, позивач отримав право вимагати в порядку суброгації від відповідача як винуватця ДТП суму сплаченого страхового відшкодування. Виходячи із наведених законодавчих положень та фактичних обставин справи, у порядку суброгації з відповідача підлягає стягненню 5 342,69 гривень. З урахуванням наведеного, заявлений позов підлягає задоволенню. Суд акцентує увагу, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами. У порядку ст.141\~ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~684 гривень.

Outcome: approved