Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви від 03 червня 2022 року тим, що 28 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська видав виконавчий лист №203/5459/15-ц про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 вересня 2015 року до повноліття. Вказує, що 02 червня 2022 року Новокодацьким ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) визначена заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01 червня 2022 року у розмірі 45\~658 грн. Зазначає, що таким чином неустойку (пеню) необхідно розраховувати з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року, тобто по день пред`явлення позовної заяви, а усього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає 82\~969,66 грн., і оскільки зазначена сума перевищує 100 відсотків суми заборгованості за аліментами, вважає за доцільне стягнути неустойку (пеню) у розмірі заборгованості по аліментам, визначеному державним виконавцем. На підставі викладеного позивач з метою захисту своїх прав та інтересів звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів з відповідача у сумі 45 685 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07 вересня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання позивача про витребування доказів у військової частини [NUMBER] належним чином завіреної копії звіту про доходи молодшого сержанта [PERSON] . Представником відповідача адвокатом Сергієвською А.Ю. було направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила позовну заяву залишити без задоволення, в обґрунтування зазначивши, що відповідач погоджується сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітнього сина, але не погоджується з розміром пені за заборгованість по аліментах. Зазначає що відповідач протягом 2015-2021 років перебував на військовій службі та сумлінно сплачував аліменти, але у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був змушений звільнитися у запас, та за час лікування після звільнення не мав змогу працювати і саме тому виникла заборгованість по аліментах. Вказує також, що позивач не надає деталізованого розрахунку пені. 19 вересня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог від 03 червня 2022 року та відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог від 18 жовтня 2022 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно закону військових формувань, тобто до закінчення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі. 19 січня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року і 05 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі. Позивач направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, та зазначила, що всі доводи представника відповідача проти позовних вимог являються необґрунтованими, не відповідають матеріалам справи, не підтверджують погіршення матеріального стану відповідача і не спростовують мої позовні вимоги. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача та долучено копію довідки ВДВС про відсутність заборгованості по аліментам. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №284 (а. с. 4). Матеріалами справи підтверджено, що 03 грудня 2015 року заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №203/5453/15-ц було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06 березня 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис №228), а також змінено прізвище [PERSON] на дошлюбне « [PERSON] », яке набрало законної сили 15 грудня 2015 року (а. с. 7-8). Також судом встановлено, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 28 жовтня 2015 року видано виконавчий лист у справі №203/5459/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22 вересня 2015 року та до повноліття дитини (а. с. 5-6). Постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хрипун В.О. про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження №65981707 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22 вересня 2015 року та до повноліття дитини, на підставі виконавчого листа №203/5459/15-ц, виданого 28 жовтня 2015 року (а. с. 9-10). Також судом встановлено, що державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коноваленко А.С. було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] по виконавчому листу №203/5459/15-ц від 28 жовтня 2015 року та встановлено, що борг зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01 червня 2022 року становить 45\~685 грн. (а. с. 25-26). Крім того, згідно розрахунку зробленого позивачем у своїй уточненій позовній заяві, розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів зазначає за період з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року, який становить 82\~969,66 грн. (а. с. 23). Частиною 3 ст. 12, частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Спірні правовідносини щодо стягнення пені регулюються ст.196 СК України, частина 1 зазначеної статті передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. З аналізу положень ст. 81 ЦПК України вбачається, що учасники справи мають передбачені процесуальним законом права та обов`язки, а обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у несвоєчасному виконанні аліментних зобов`язань в період з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року, відповідачем не надано. У наданому суду відзиві на позовну заяву також відсутні будь-які належні обґрунтування безпідставності позовних вимог чи докази відсутності вини відповідача. Крім того, надані в якості доказів до відзиву на позовну заяву стороною відповідача консультаційний висновок спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня №21 ім. проф. Є.Г. Попкової» ДМР від 15 червня 2021 року містить висновки спеціаліста: носові кровотечі, хронічний вірусний гепатит С з вираженою активністю процесу з переходом у цероз печінки та надано рекомендації з додаткового нагляду, дотримання дієти, виключення фізичних навантажень та термінового проходження курсу лікування противірусними препаратами (а. с. 62), що свідчить лише про наявність захворювань та необхідність лікування у певний період, а не про фінансову неспроможність сплачувати аліменти. Також стороною відповідача долучено до матеріалів справи: витяг з медичної карти хворого №1/3292, в якому вбачається надходження [PERSON] в стаціонар 23 червня 2018 року та вибуття з нього 09 липня 2018 року, але зазначений документ взагалі не стосується періоду нарахування пені за несплаченими аліментами, а тому не враховується судом. Інших належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування своїх заперечень на позовну заяву та уточнені позовні вимоги стороною відповідача не було надано, а тому суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, і не була спростована у встановленому законом порядку. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (постанова КЦС ВС справа № 334/7702/16 від 15.01.2020). Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, зробленого позивачем у позовній заяві, не погоджується із наведеним розрахунком, оскільки позивачем не було дотримано вказаного вище порядку розрахунку пені (кількість днів прострочення не відповідає фактичній кількості днів та сума нарахованої неустойки (пені) не відповідає дійсному розміру) та вважає за необхідне провести власний розрахунок пені. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів позивач обчислює за період з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року, оскільки такий термін визначений нею згідно до наданого в уточненій позовній заяві від 03 червня 2022 року розрахунку неустойки (пені) та враховуючи дату подання до суду позовної заяви (17 травня 2022 року). Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року та розрахунку заборгованості, який наданий суду позивачем, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати за визначений позивачем період наступним чином: травень 2021 року: 3\~365 грн. х 350 днів х 1%; = 11\~777,50 грн.; червень 2021 року: 3\~458 грн. х 320 днів х 1% = 11\~065,60 грн.; липень 2021 року: 3\~473 грн. х 289 днів х 1% = 10\~036,97 грн.; серпень 2021 року: 3\~489,25 грн. х 258 днів х 1% = 9\~002,27 грн.; вересень 2021 року: 3\~442 х 228 днів х 1% = 7 847,76 грн.; жовтень 2021 року: 3\~432,50 грн. х 197 днів х 1% = 6 762,03 грн.; листопад 2021 року: 3 463,25 грн. х 167 днів х 1% = 5\~783,63 грн.; грудень 2021 року: 3\~463,25 х 136 дні х 1% = 4 710,02 грн.; січень 2022: 3\~619,75 грн. х 105 днів х 1% = 3 800,74 грн.; лютий 2022 року: 3\~629,75 грн. х 77 дні х 1% = 2 794,91 грн.; березень 2022 року 3619,75 х 46 днів х 1% = 1\~665,06 грн.; квітень 2022 року 3\~619,75 грн. х 16 днів х 1% = 579,16 грн. Загальна сума неустойки пені за заявлений позивачем період становить 75\~825,65 грн. Крім того, щодо заявленого стягнення пені за аліментами за травень 2022 року суд зазначає, що період виникнення заборгованості по аліментам за травень 2022 року виникає з 01 червня 2022 року, а позивачем заявлено період нарахування пені по 16 травня 2022 року включно, тобто, суд не може виходити за межі позовних вимог позивача і включити пеню (неустойку) за травень 2022 року. Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України з відповідача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам. Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Звертаючись до суду із указаним позовом [PERSON] просила стягнути із відповідача неустойку (пеню) у загальному розмірі за період з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року на суму 45\~685 грн. з урахуванням заборгованості [PERSON] по аліментам станом на 01 червня 2022 року, тобто, включаючи заборгованість за травень 2022 року. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів державного виконавця (а. с. 25-26), суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню у розмірі 42\~065,25 грн., оскільки строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (постанова КЦС ВС справа № 334/7702/16 від 15.01.2020), а заявлений позивачем період нарахування неустойки (пені) визначено з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Також суд, дослідивши надані стороною відповідача відзив на позовну заяву та долучені письмові докази, не знайшов підстав для зменшення розміру неустойки. Крім того, наданий стороною відповідача розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] від 16 травня 2023 року, здійснений державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) в якому зазначено про відсутність заборгованості станом на 01 травня 2023 року, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за заявлений позивачем період з 01 травня 2021 року по 16 травня 2022 року, оскільки не спростовує існування заборгованості зі сплати аліментів у відповідача за вищевказаний період. Дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, а також враховуючи те, що судом встановлено наявність заборгованості по аліментам за заявлений позивачем період і беручи до уваги відсутність з боку відповідача належних, допустимих та достатніх доказів на спростування як заявленого позивачем розміру неустойки (пені), здійснення сплати аліментів за заявлений період, або підстав для зменшення суми неустойки (пені), дійшов висновку про обґрунтованість позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню за заявлений позивачем період, але з урахуванням того, що заборгованість за травень 2022 року не входить до вищезазначеного періоду, на яку може бути нараховано неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, у зв`язку з чим позовна заява підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у справі в розмірі 913,77 грн. ((42 065,25 х 992,40) / 45\~685), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial