Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

15.12.2022 року до суду надійшла позовна заява Київського національного університету імені Тараса Шевченка до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовується тим, що відповідно до договору № 27143 від 01.01.2021 року про наймання жилого приміщення відповідачу як головному спеціалісту відділу представництва інтересів органів прокуратури першого управління Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, на підставі погодженого листа-повідомлення заступника Генерального прокурора І. Мустеца щодо продовження терміну проживання в гуртожитку № 14 Київського національного університету імені Тараса Шевченка, було надано в строкове платне користування частину жилого приміщення, кімнату (ліжко-місце) в гуртожитку № [NUMBER] , що знаходиться на балансі Київського національного університету імені Тараса Шевченка, за адресою: м. Київ, вул. Лобановського, 3 кім. № 5, про що складено також відповідний акт приймання-передачі майна кімнати, твердого інвентарю від 01.01.2021 року. За умовами п. 3.2.3 договору відповідач зобов`язаний сплачувати за проживання в розмірі, відповідному до діючої калькуляції вартості проживання, не менше, ніж один місяць наперед. Перша оплата здійснюється в день підписання договору, наступні - не пізніше 3 календарних днів до закінчення обраного терміну стати. Згідно з п. 5.1 даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і строк його дії становить з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року. Після чого, на підставі листа-повідомлення заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора В. Чумака від 13.01.2022 року щодо вирішення питання про продовження терміну проживання в гуртожитку № 14 Київського національного університету імені Тараса Шевченка, відповідачу було продовжено термін проживання у вищезазначеному гуртожитку. Щомісячно бухгалтерія університету нараховувала суми до оплати за проживання. З даними рахунками та сумою для оплати відповідача ознайомлювали в кінці місяця черговий вахтер гуртожитку, тобто, [PERSON] було доведено до відома про суму, що необхідно було сплатити. Однак, згідно з довідкою № 902/938-26 від 28.11.2022 року, наданою бухгалтерією, загальна сума нарахувань згідно калькуляції за проживання відповідача в гуртожитку № [NUMBER] складає в період 01.02.2022 року по 30.11.2022 року - 53 200 грн. Загальна сума оплат відповідача за проживання за вказаний період складає 2500 грн. Станом на 28.11.2022 року обліковується заборгованість по оплаті за проживання в сумі - 47 874,19 грн. Таким чином, позивачем було виконано всі обов`язки та умови передбачені законодавством України, а відповідач при цьому порушив обов`язки мешканця гуртожитку. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача за надані послуги проживання 47 874,19 грн., та також судовий збір - 2 481 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач відзив у встановлені судом строки не подав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача подав заяву, зі змісту якої вбачається, що вона просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.01.2021 року між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та [PERSON] був укладений договір № 27143 про наймання жилого приміщення (а.с. 5-8), за умовами якого університет передає, а мешканець приймає в строкове платне користування частину жилого приміщення кімнату/ліжко-місце в гуртожитку № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п. 1.1.). Передумовою укладення вказаного договору став лист заступника Генерального прокурора від 05.02.2021 року № 15/1/2-8/вих-21, в якому йшлося про можливість вирішити позитивно питання щодо продовження строку проживання в гуртожитку № 14 Київського національного університету імені Тараса Шевченка, на підставі якого відповідачу було продовжено термін проживання у вищезазначеному гуртожитку на 1 рік згідно встановленого порядку. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. § 1 Глави 58 ЦК України регламентує загальні положення про найм (оренду). Так, відповідно до ст. 759 цього Кодексу за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, яка вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762). За положенням ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ст. 795). 01.01.2021 року сторонами було підписано акт приймання-передачі майна кімнати, твердого інвентарю (а.с. 9). За умовами п. 3.2.3 договору відповідач зобов`язаний сплачувати за проживання в розмірі, відповідному до діючої калькуляції вартості проживання, не менше, ніж один місяць наперед. Перша оплата здійснюється в день підписання договору, наступні - не пізніше 3 календарних днів до закінчення обраного терміну стати. Згідно п. 5.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і дії з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року. На підставі листів заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора В. Чумака (а.с. 19) щодо вирішення питання про продовження терміну проживання в гуртожитку № 14 Київського національного університету імені Тараса Шевченка з гарантією особистої оплати за проживання відповідачем останньому було продовжено термін проживання у вищезазначеному гуртожитку. За доводами сторони позивача, щомісячно бухгалтерія Київського національного університету імені Тараса Шевченка нараховувала відповідачу суми до оплати за проживання та з даними рахунками і сумою для оплати його ознайомлювали в кінці місяця черговий вахтер гуртожитку. Позивач виконав свої зобов`язання, а саме надав відповідачу послуги щодо строкового платного користування частини жилого приміщення, кімнати (ліжко-місця) в гуртожитку № [NUMBER] , що знаходиться на балансі Київського національного університету імені Тараса Шевченка, на підтвердження чого надає копії наступних документів: - картки мешканця гуртожитку № 14 № [NUMBER] від 15.11.2014 року з строком проживання з 01.11.2015 року по 31.10.2016 року; з 01.11.2016 року по 31.10.2017 року; з 01.11.2017 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року; з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року таз 01.01.2021 року та 3112.2021 року (а.с. 17-18); - листа т.в.о. Голови Державного агентства резерву України Л.Казаської щодо вирішення питання про продовження строку проживання в гуртожитку від 08.08.2022 року з гарантією особистої оплати за проживання відповідачем (а.с. 20), у задоволенні вирішення якого позивачем було відмовлено; - розпорядження директора студентського містечка І. Лівак № 058/14-38 від 03.02.2022 року про недопущення входу до гуртожитку № 14 (а.с. 21); - доповідної завідувача гуртожитку № 14 Т.О. Ладошка від 03.08.2022 року щодо вручення [PERSON] повідомлення про необхідність продовження договору (а.с. 22); - повідомлень директора студентського містечка І. Лівак щодо закінчення 31.12.2022 року терміну проживання в гуртожитку № 14 (а.с. 23-24). За правилами ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання згідно умов вищезазначеного договору, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість. За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (610, 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, згідно з довідкою № 902/938-26 від 28.11.2022 року за підписом головного бухгалтера В. Скворинської (а.с. 14) за період з 01.02.2022 року по 30.11.2022 року загальна сума нарахувань складає 53 200 грн., загальна сума оплат - 2500 грн. Станом на 28.11.2022 року позивачем обліковується заборгованість по оплаті за проживання в сумі - 47 874,19 грн. Вказані обставини не були оспорені чи спростовані відповідачем жодним чином. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. За правилами ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати плати за користування в розмірі 47 874,19грн. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved