Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Адвокат Воронько О.Д., діючий від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 31.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис №395. [INFO] в шлюбі у подружжя народився син [PERSON] . Спільне життя позивача з відповідачем припинено з 2016 року. Позивач з сином проживає окремо від відповідача з 2016 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Добровільно про обсяг та графік сплати аліментів домовитися позивачу та відповідачу не вдається, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього не має, батьки на його утриманні не перебувають. На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дитини чи змін в майновому становищі сторін. Ухвалою суду від 30.01.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Воронько О.Д. в судове засідання не зявились, від представника до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі визнав, додав до заяви довідку про доходи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 31.07.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 31.07.2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №395 (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 23.02.2011 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 290, батьком дитини зазначено [PERSON] , а мати [PERSON] . Як встановлено судом, та не оспорювано відповідачем, малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] . Згідно довідки №0Р00-000001 від 25.05.2023 року, виданої ТОВ «Е-МК-ГРУП», [PERSON] працює в ТОВ «Е-МК-ГРУП з 20.08.2021 року. На даний момент займає посаду директора. Дохід за період з 01.11.2022 року по 30.04.2023 року склав 42000 гривень. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем розмір аліментів на дитину відповідачем визнаний, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зауважує, що зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів є підставою для звернення до суду платника або одержувача аліментів з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, які визначені рішенням суду, що зазначено в ст.192 СК України. Таким чином, зазначена позивачем у позові вимога в частині стягнення аліментів «до зміни в майновому становищі сторін» не має правового підґрунтя, в наслідок чого суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: partial