Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області про встановлення факту проживання однією родиною з дідусем - [PERSON] та визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У позовній заяві позивач посилається на, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок, який належав дідусю, та з яким він проживав на момент смерті разом, інших спадкоємців не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі. Представники відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій просили винести рішення відповідно до чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а. с. 48). Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно наданої довідки вуличного комітету № 27 від 09.07.2021, [PERSON] на момент смерті свого діда [PERSON] фактично проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] та на даний час продовжує проживати за вказаною адресою (а.с. 5). Вивчивши наявні в справі докази та, враховуючи, що позивач на день смерті дідуся був неповнолітнім, отже не міг самостійно змінити місце проживання, а також те, що реєстрація неповнолітніх дітей не передбачалась законодавством чинним на той час, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживав разом з померлим [PERSON] , який доводиться йому дідусем, на день його смерті - [INFO] однією сім`єю. Таким чином, заявлені вимоги [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією родиною є обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про цей факт, тому вони підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Договору на право забудови земельної ділянки від 01.04.1940, посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою 20.05.1940, за р. № 2577 (а.с. 6). Також належність вказаного будинку померлому підтверджується довідкою КП «Чугуївське МБТІ» від 21.10.2009, згідно якої будинок зареєстрований в реєстрову книгу № 5 під р.№ 437 (а.с. 20). Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці першої черги відсутні, оскільки дружина померлого [PERSON] померла [INFO] , на підтвердження чого наданого свідоцтво про одруження серії [NUMBER] та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 48, 51); син померлого [PERSON] помер [INFO] , на підтвердження чого надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про смерть серії і- [NUMBER] (а.с. 7, 49); а дружина сина померлого - [PERSON] померла [INFO] , на підтвердження чого надано свідоцтво про шлюб [NUMBER] та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10, 51). За інформацією Чугуївської державної нотаріальної контори від 28.04.2023, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений ст. ст. 529, 531 ЦПК Української РСР від 18.07.1963 і заключних та перехідних положень до ЦК України, прийнятого 16.01.2003, (шість місяців) спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Отже єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його онук, який проживав з дідусем на день його смерті, вступив у володіння спадковим майном і батьки якого померли. Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті дідуся шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого на будинок, суд вважає, що вимоги позивача в частини визнання права власності на спадок знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. З урахуванням викладеного та враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги відсутність позасудових способів реалізації права позивача на спадкове майно, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved