Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2001 року, але на даний час вони знаходяться в процесі розлучення. Від вказаного шлюбу у них народилось троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] і донька - [PERSON] , [INFO] . На даний час між сторонами склалися неприязні стосунки. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею, а тому враховуючи потреби дітей і ті обставини, що питання про добровільне утримання дітей ними не вирішено, а тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Умані Черкаської області, українця, громадянина України, аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно на користь їх матері [PERSON] . Ухвалою судді від 27.03.2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Актовий запис № 396. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Актовий запис № 381. Згідно довідки від 25.02.2023, складеної головою квартального комітету №10 виконавчого комітету Уманської міської ради, неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,проживають разом з позивачем - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За приписами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, їх спільні діти проживають з позивачем, яка фактично несе витрати на утримання дітей. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дітей, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання спільних дітей для забезпечення належного розвитку та умов їх проживання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та встановлення розміру стягуваних аліментів - 1/3 частка з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved