Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим номером 7123186300:02:001:0165, площею1,7326 га. У 2016 році, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я матері заявника та потребуванням нею стороннього догляду, заявник переїхав проживати до неї з метою здійснення догляду та постійно проживав біля неї до дня її смерті. Ще при житті мати склала заповіт, яким заповіла заявнику, як єдиному спадкоємцеві, все належне їй майно. Після смерті матері, заявник вважав, що прийняв спадщину, адже існує заповіт складений на його ім`я, він єдиний спадкоємець, постійно проживав з матір`ю до дня її смерті, тому звернувся за оформленням спадщини через деякий час після її смерті до сільської ради с. Паланочка, де йому пояснили, що в такому випадку необхідно звернутися до нотаріуса. Тому, в березні 2023 року він звернувся до нотаріуса Уманського нотаріального округу Черкаської області з приводу оформлення спадщини, проте, в усній формі йому було роз`яснено, що оскільки він не був зареєстрованим за місцем проживання на час смерті його матері, йому необхідно встановити факт спільного проживання з матір`ю на час її смерті, тому з даною заявою він звернувся до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій він просить суд справу розглядати у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява від селищного голови Маньківської селищної ради, у якій він просить суд справу розглядати у відсутність представника Маньківської селищної ради за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2021. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Ще при житті 18.05.2005 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своєму синові, як єдиному спадкоємцеві [PERSON] , все належне їй майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим номером 7123186300:02:001:0165, площею 1,7326 га. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я [PERSON] та потребуванням нею стороннього догляду, у 2016 році, заявник [PERSON] переїхав проживати до неї за адресою: [ADDRESS] з метою здійснення догляду та постійно проживав біля неї до дня її смерті, що підтверджується Довідкою №22 від 14.03.2023. Після смерті матері, заявник [PERSON] вважав, що прийняв спадщину, адже існує заповіт складений на його ім`я, він єдиний спадкоємець, постійно проживав з матір`ю до дня її смерті, тому звернувся за оформленням спадщини через деякий час після її смерті до сільської ради с. Паланочка, де йому пояснили, що в такому випадку необхідно звернутися до нотаріуса. Тому, в березні 2023 року він звернувся до нотаріуса Уманського нотаріального округу Черкаської області з приводу оформлення спадщини, проте, в усній формі йому було відмовлено та роз`яснено, що йому необхідно встановити факт спільного проживання з матір`ю на час її смерті. У письмових поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що з 2016 року [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті, здійснював за нею догляд та поховання за власний рахунок. Вони достовірно це знають, адже проживають з ними по сусідству. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved