Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Ірпінської об`єднаної територіальної громади Київської області в особі Ірпінської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом і встановлення факту прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 18 грудня 2006 року (видане повторно) актовий запис № 48. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом вступу у фактичне користування і володіння майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 22 лютого 2005 року, актовий запис № 15 (свідоцтво видане повторно). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та яка була успадкована ним, але не оформлена належним чином після смерті [PERSON] . 09 листопада 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . У відповідь позивач отримав письмове роз`яснення нотаріуса № 3354 від 09 листопада 2021 року, яким повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що при вивченні документів нотаріусом було встановлено наступні обставини: неможливо встановити місце відкриття спадщини, оскільки невідоме останнє місце проживання спадкодавців; неможливо встановити коло осіб, які фактично прийняли спадщину та проживали за однією адресою з померлими на момент смерті; не надано документів, які встановлюють право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та не визначена частка в праві на вказаний житловий будинок [PERSON] , оскільки не підтверджено реєстрацію права власності за останнім та рекомендовано [PERSON] звернутись до суду для встановлення фактичного прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Враховуючи вище викладене, позивач просив суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 55, 8 кв.м., сараю літ. Б, погребу літ. В, навісу літ. Г, колодязю І, огорожі № 1-2, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 20.01.2022 року від сторони відповідача надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач проти позову не заперечує. Протокольною ухвалою суду від 13.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 18 грудня 2006 року (видане повторно) актовий запис № 48. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Право власності спадкодавиці на вказане спадкове майно підтверджується: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане Виконавчим комітетом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради від 23.07.2007 року (дублікат) та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15582891, виданим «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом вступу у фактичне користування і володіння майном. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті своєї матері шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном можна підтверджується, випискою з погосподарської книги № 5 за період з 1983 по 1985 роки, в якій вказано, що за адресою: [ADDRESS] (до 1986 року в погосподарських книгах не проставлялась нумерація на домоволодіннях) проживали разом з головою домоволодіння [PERSON] , її син [PERSON] , невістка та онуки. Також прийняття спадщини [PERSON] , після смерті його матері підтверджується виписками з погосподарської книги № 5 за період з 1986 по 1990 роки та з 1991 по 1995 роки в яких вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] . Також, вступ [PERSON] у фактичне володіння та користування спадковим майном підтверджуються довідкою № 149, виданою Виконавчим комітетом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08.02.2012 року, технічним паспортом на спадковий будинок підтверджується, що у 1988 році до спадкового будинку було здійснено прибудову al. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 22 лютого 2005 року, актовий запис № 15. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та яка була успадкована ним, але не оформлена належним чином після смерті [PERSON] . Спадщину після свого батька прийняв [PERSON] шляхом фактичного вступу у користування і володіння спадковим майном. Вступ [PERSON] в управління та володіння спадковим майном підтверджується наступними документами: Договором оренди землі від 04 лютого 2009 року згідно умов якого Михайлівсько- Рубежівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області передала у користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0, 15 га, за адресою: [ADDRESS] ; повідомленням Михайлівсько-Рубежівської сільської ради № 259 від 19.06.2009 року, яке адресоване [PERSON] , щодо необхідності прибуття останнім до сільської ради для отримання земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди в [ADDRESS] , якою він користується не оформивши спадщину після померлих родичів; протоколом Комісії по врегулюванню земельних відносин при Михайлівсько- Рубежівський сільській раді від 22 жовтня 2009 року, яким визначено, що в результаті обстеження дійсно встановлено, що громадянин [PERSON] , як землекористувач по [ADDRESS] будує паркан по межі земельних ділянок, не порушуючи землекористування гр. [PERSON] ; рішенням Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.01.2011 року, яким надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 15 га у селі Михайлівка-Рубежівка у власність; відміткою про реєстрацію місця проживаня у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Центральним СВМ ТУ МВС України в Київській області від 10 січня 1996 року; випискою з погосподарської книги № 5 за період з 1996 року по 2000 роки, що була заведена відносно домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та строк її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, до спадкових відносин, які виникли після смерті батька позивача, застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно з ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13 квітня 2020 року по справі № 347/1000/16-ц вказав, що «Відповідно до частини другої статті 548, пункту 1 частини першої статті 549 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] та після її смерті мав увійти до складу спадкової маси. Суд враховує, що спадкоємець, який вступив в управління і володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв всю спадщину. За таких обставин після смерті [PERSON] , її чоловік [PERSON] фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. В подальшому після смерті батька 09 листопада 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . У відповідь позивач отримав письмове роз`яснення нотаріуса № 3354 від 09 листопада 2021 року, яким повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що при вивченні документів нотаріусом було встановлено наступні обставини: неможливо встановити місце відкриття спадщини, оскільки невідоме останнє місце проживання спадкодавців; неможливо встановити коло осіб, які фактично прийняли спадщину та проживали за однією адресою з померлими на момент смерті; не надано документів, які встановлюють право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та не визначена частка в праві на вказаний житловий будинок [PERSON] , оскільки не підтверджено реєстрацію права власності за останнім та рекомендовано [PERSON] звернутись до суду для встановлення фактичного прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач після смерті батька [PERSON] успадкував житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 55, 8 кв.м., сараю літ. Б, погребу літ. В, навісу літ. Г, колодязю І, огорожі № 1-2є правові підстави визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 55, 8 кв.м., сараю літ. Б, погребу літ. В, навісу літ. Г, колодязю І, огорожі № 1-2. З огляду на це, суд вважає що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved