Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, заінтересована особа: Баришівська селищна рада Броварського району Київської області. Свою заяву [PERSON] обґрунтувала тим, що 10.04.2006 року вона отримала державні акти видані на ім`я [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 1, 4250 га, розташовану на території Лук`янівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283800:10:058:0022 та на земельну ділянку площею 0, 4806 га, розташовану на території Лук`янівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283800:10:057:0089. Однак в зазначених державних актах про право власності на земельні ділянки містяться помилки, а саме не вірно зазначено прізвище заявниці « [PERSON] », тоді як в паспорті громадянина України її прізвище « [PERSON] ». Факт того, що вищезазначені земельні ділянки перебувають у її власності підтверджується довідкою № 90 від 20.03.2023 року, виданою Лук`янівським старостинським округом Баришівської селищної ради Київської області та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Звернувшись до нотаріальної контори з наміром відчужити земельну ділянку площею 1, 4250 га, розташовану на території Лук`янівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283800:10:058:0022 та земельну ділянку площею 0, 4806 га, розташовану на території Лук`янівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220283800:10:057:0089, які перебувають у її власності, вона отримала відмову, яка мотивована тим, що в державних актах про право власності на земельні ділянки містяться помилки, а саме її прізвище зазначено « [PERSON] », тоді як в паспорті громадянина України її прізвище зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з такими обставинами заявниця не може вільно розпоряджатися належним їй майном. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник заявниці адвокат Куценко Н.В. в судове засідання не з`явилась, 16.05.2023 року на електронну адресу суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявниці. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Баришівської селищної ради Броварського району Київської області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не направив свого представника. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин\~встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1, 4250 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 171100, виданого на підставі розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 11.01.2006 року № 11, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632100160 від 10.04.2006 року з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лук`янівської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 7). Разом з тим, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 4806 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 171986, виданого на підставі розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 11.01.2006 року № 11, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632100133 від 10.04.2006 року з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лук`янівської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 8). Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 27.02.1999 року Баришівським РВ ГУ МВС України прізвище заявниці записано « [PERSON] ». (а.с.6). Так, в державному акті на право власності на земельну ділянку ЯГ № 171100 та державному акті на право власності на земельну ділянку ЯГ № 171986 прізвище заявниці записано як « [PERSON] » та не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, де вказано прізвище як « [PERSON] ». З довідки, виданої старостою Лук`янівського старостинського округу В. Бондарем № 90 від 20.03.2023 року вбачається, що згідно з Протоколом про розподіл часток (паїв) за громадянкою [PERSON] рахуються земельні ділянки: № 0022, площею 1, 4252 га (рілля) та № 0974, площею 0, 4806 га (сіножаті), які знаходять на території Лук`янівської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 9). Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України. Так, частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Як роз`яснено пунктом 1 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України «Про\~судову\~практику\~в справах\~про\~встановлення\~фактів,\~що\~мають\~юридичне значення»\~від\~31.03.1995\~року\~№\~5 (далі Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Під час розгляду справи судом встановлено, що факт, який просить встановити заявниця, має для неї юридичне значення, судом з`ясовано мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: вільно розпоряджатися належним заявниці майном; під час розгляду справи не виявлено підстав для вирішення в судовому порядку спору про право; заявником доведена неможливість одержання чи відновлення документа, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1, 4250 га та площею 0, 4806 га з кадастровими номерами 3220283800:10:058:0022 та 3220283800:10:057:0089 відповідно. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved