Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 14.02.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 65. В обгрунтування позову посилається на те, що між сторонами 14.02.2017 року зареєстровано шлюб. Від шлюбу спільних дітей немає. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейним цінностями, між ними постійно виникають сварки. Вказує, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не в змозі підримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї. Позивач зазначає, що на даний момент ведення спільного господарства між ними припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вказує, що в адміністративному порядку розірвати шлюб неможливо, так як відповідач не з`являється до органів реєстрації актів цивільного стану. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 15). Позивач в судове засідання 30.05.2023 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, був повідомлений належним чином. При цьому, 10.05.2023 до суду від позивача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати, щодо заочного рішення не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 30.05.2023 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у позовній заяві та розміщення оголошення про його виклик на веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про 14.02.2017 року складено відповідний актовий запис № 65. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 29.09.2022 року (а.с.7). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені у позові обставини, що сімейне життя між сторонами погіршилось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved