Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Керівник Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з цим позовом до відповідачів та просить: 1) визнати недійсною додаткову угоду між Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області та [PERSON] про поновлення терміну дії договору оренди невитребуваної земельної частки (паю) від 11 березня 2016 року № 96/04-17/2016, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області за № 19; 2) зобов`язати [PERSON] повернути в розпорядження Долинської міської ради невитребувану земельну частку (пай) розміром 3,73 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами [ADDRESS]; 3) визнати недійсною додаткову угоду між Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області та [PERSON] про поновлення терміну дії договору оренди невитребуваної земельної частки (паю) від 11 березня 2016 року № 97/04-17/2016, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області за № 20; 4) зобов`язати [PERSON] повернути в розпорядження Долинської міської ради невитребувану земельну частку (пай) розміром 4,10 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами [ADDRESS]; 5) визнати недійсною додаткову угоду між Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області та [PERSON] про поновлення терміну дії договору оренди невитребуваної земельної частки (паю) від 11 березня 2016 року № 100/04-17/2016, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області за № 23; 6) зобов`язати [PERSON] повернути в розпорядження Долинської міської ради невитребувану земельну частку (пай) розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що 11 березня 2016 року між Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] було укладено договори невитребуваних земельних часток (паїв) № 96/04-17/2016, № 97/04-17/2016, № 100/04-17/2016 розміром, відповідно 3,73 умовних кадастрових гектарів, 4,10 умовних кадастрових гектарів, 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами [ADDRESS]. Вищезазначені правочини укладено на строк п`ять років. На підставі рішення сесії Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 1092 від 20 листопада 2020 року, 23 листопада 2020 року між Маловодянською сільською радою та [PERSON] укладено спірні додаткові угоди про поновлення договорів оренди невитребуваних часток паїв № 96/04-17/2016, № 97/04-17/2016, № 100/04-17/2016 розміром, відповідно 3,73 умовних кадастрових гектарів, 4,10 умовних кадастрових гектарів, 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами [ADDRESS]. Прокурор зазначає, що земельна частка (пай) є умовною, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Передача в оренду земельних часток (паїв) до їх формування в земельні ділянки є підставою для визнання недійсними таких правочинів та повернення земельних часток (паїв). Прокурор також указує, що здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи особливу значущість земель, незаконна передача в користування земельних ділянок свідчить про порушення інтересів держави у сфері надання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів. Порушення інтересів у цьому випадку полягає у недотриманні встановленим чинним земельним законодавством України умов передачі земельних ділянок у користування. Правовідносини в земельній сфері становлять суспільний публічний інтерес, а укладення зазначених додаткових угод про поновлення терміну дії договорів оренди земельних часток (паїв) від 23 листопада 2020 року всупереч вимогам закону, створило передумову незаконного розпорядження та використання земель в якості невитребуваних часток (паїв), що знаходяться на території Долинської територіальної громади. Невжиття заходів щодо формування земельних ділянок не дає можливості визначити площу обробітку, що може призвести до порушень під час розрахунку орендної плати, а також обробітку суміжних земель. Об`єктом цивільних прав та обов`язків можуть бути лише сформовані земельні ділянки. Проведення нормативно-грошової оцінки землі з порушенням вимог законодавства не дає можливості визначити правильний розмір плати за користування земельною ділянкою, що підриває економічні основи держави, неправомірно позбавляє законного, своєчасного та найбільш повного джерела доходу. Порушення законодавства у цьому випадку спричиняє шкоду економічним інтересам Долинської територіальної громади в особі Долинської міської ради у виді незаконного надання в користування земельних ділянок та, оскільки порушення допущено Маловодянською сільською радою, правонаступником якої є Долинська міська рада, відповідно прокурор звертається до суду самостійно. Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву. Позов не визнає та просить відмовити в ньому. Вказує, що на момент укладення договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 11 березня 2016 року були дотримані норми законодавства України, а ці правочини не були скасовані, істотні умови є діючими. Спірні додаткові угоди стосуються лише поновлення терміну дії договорів, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Рішення Маловодянської сільської ради від 20 листопада 2020 року № 1092 на підставі якого було укладено спірні правочини ніким не скасовано. Відповідач Долинська міська рада надіслала до суду відзив на позовну заяву. У цьому відзиві позов визнає повністю. Керівник Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області надіслав до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] . Прокурор наполягає на тому, що передача в оренду земельних часток (паїв) до їх формування в земельні ділянки є підставою для визнання недійсними правочинів та повернення земельних ділянок. Стверджує, що рішення Маловодянської сільської ради від 20 листопада 2020 року № 1092 є ненормативним актом, який стосується окремого суб`єкта та застосовується одноразово, а після реалізації вичерпує свою дію фактом виконання, а відтак не потребує скасування. Відповідач Долинська міська рада подала до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] . У цій заяві по суті стверджує, що передача в оренду земельних часток (паїв) до їх формування в земельні ділянки є підставою для визнання недійсними правочинів та повернення земельних ділянок. У судовому засіданні прокурор Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області Семенюк В.І. позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в ньому. Представник Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення прокурора та представника одного з відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 28 грудня 1995 року головою Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» видано державний акт на право колективної власності на землю серії КР000016, за яким передано у колективну власність 4242,80 га землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 16 (а. с. 172-190). 11 березня 2016 року між Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] було укладено договори невитребуваних земельних часток (паїв) № 96/04-17/2016, № 97/04-17/2016, № 100/04-17/2016 розміром, відповідно 3,73 умовних кадастрових гектарів, 4,10 умовних кадастрових гектарів, 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами [ADDRESS]. Ці правочини укладено на строк п`ять років. Зі змісту вищезазначених правочинів слідує, що в оренду передано невитребувані земельні частки (паї), що належали їх особам на підставі сертифікатів на право на земельні частки (паї) серії КР № 033220 від 1 липня 1996 року, серії КР № 033474 від 1996 року, серії КР № 033152 від 1 липня 1996 року. На підставі рішення сесії Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 1092 від 20 листопада 2020 року, 23 листопада 2020 року між Маловодянською сільською радою та [PERSON] укладено спірні додаткові угоди про поновлення договорів оренди невитребуваних часток паїв № 96/04-17/2016, № 97/04-17/2016, № 100/04-17/2016 розміром, відповідно 3,73 умовних кадастрових гектарів, 4,10 умовних кадастрових гектарів, 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами [ADDRESS]. Звертаючись до суду з цим позовом прокурор по суті стверджує, що спірні правочини укладені між Маловодянською сільською радою, правонаступником якої є Долинська міська рада та відповідачем [PERSON] порушують вимоги закону. Передача землі в користування свідчить про порушення інтересів держави у сфері надання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів. Правовідносини в земельній сфері становлять суспільний публічний інтерес, а укладення зазначених додаткових угод про поновлення терміну дії договорів оренди земельних часток (паїв) від 23 листопада 2020 року всупереч вимогам закону, створило передумову незаконного розпорядження та використання земель в якості невитребуваних часток (паїв), що знаходяться на території Долинської територіальної громади. Невжиття заходів щодо формування земельних ділянок не дає можливості визначити площу обробітку, що може призвести до порушень під час розрахунку орендної плати. Порушення законодавства у цьому випадку спричиняють шкоду економічним інтересам Долинської територіальної громади в особі Долинської міської ради у виді незаконного надання в користування земельних ділянок та, оскільки порушення допущено Маловодянською сільською радою, правонаступником якої є Долинська міська рада, відповідно прокурор звертається до суду самостійно. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом (ч. 4 ст. 13 Конституції України). Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади (ч. 2 ст. 2 ЗК України). За пунктами 1, 6 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. За ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За змістом чч. 1, 3-5 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»). У ст. 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» (на момент укладення договорів оренди невитребуваних земельних часток паїв) передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Положеннями ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (на момент укладення договорів оренди невитребуваних земельних часток паїв) передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119 передбачено, що реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Положеннями чч. 1-3 ст. 13 Закону (в редакції на момент укладення спірних правочинів) передбачено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду органами державної влади, органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", здійснюється без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав. Отже, нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням, зокрема сільської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. У свою чергу сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Статтею 210 ЗК України визначено, що угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З огляду на вищезазначене, оскільки між Маловодянською сільською радою, правонаступником якої є Долинська міська рада та відповідачем [PERSON] були укладені спірні додаткові угоди про поновлення договорів оренди невитребуваних часток паїв № 96/04-17/2016, № 97/04-17/2016, № 100/04-17/2016 розміром, відповідно 3,73 умовних кадастрових гектарів, 4,10 умовних кадастрових гектарів, 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами [ADDRESS], що не були сформовані у земельні ділянки, відповідно ці правочини порушують вимоги ст. 13 Закону, а тому підлягають визнанню недійсними. До такого по суті висновку доходив Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 902/569/17. Доводи відповідача [PERSON] про те, що спірними додатковими угодами було внесено виключно зміни до договорів оренди невитребуваних часток паїв № 96/04-17/2016, № 97/04-17/2016, № 100/04-17/2016, а самі договори недійсними не визнавались, вищезазначеного ніяким чином не спростовують, оскільки такі правочини на момент їх вчинення могли бути здійсненні виключно щодо сформованих земельних ділянок. Невизнання недійсними первісних правочинів не є підставою для неможливості визнати недійсними додаткових угод укладених до цих правочинів у майбутньому. Починаючи з 1 січня 2019 року, тобто з моменту набрання чинності Законом України № 2498-VIII від 10 липня 2018 року, договори оренди чи внесення до них змін з приводу оренди (користування) земельними частками (паями), можуть бути здійсненні виключно щодо сформованих земельних ділянок. Рішення Маловодянської сільської ради від 20 листопада 2020 року № 1092 є ненормативним актом, який стосується окремого суб`єкта та застосовується одноразово, а після реалізації вичерпує свою дію фактом виконання, а відтак не потребує скасування. Оскільки відповідач [PERSON] за відсутності підстав здійснює користування земельними ділянками площею 3,73 умовних кадастрових гектарів, 4,10 умовних кадастрових гектарів, 4,66 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами [ADDRESS], відповідно зобов`язаний їх повернути в розпорядження Долинської міської ради. Таким чином, суд дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення цього позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Прокурор у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 14886 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Кіровоградської обласної прокуратури в розмірі 7443 грн, з відповідача Долинської міської ради в розмірі 3721,50 грн, а сума судового збору в розмірі 3721,50 грн підлягає поверненню у зв`язку із визнання відповідачем Долинською міською радою цього позову до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного,

Outcome: approved