Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424785000:07:001:1307, площею 1,9303 га, яка розташована на території Семенівської міської ради Чернігівської області та належала померлій [INFO] дружині позивача [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 022275, обґрунтовуючи тим, що позивач є претендентом щодо прав згаданої особи, котрі не можливо належним чином оформити як спадкові нотаріальним шляхом. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова Деденко Сергій Іванович, у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання також не прибула, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду, подала до суду письмову заяву із зазначенням даних, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. В заяві також зазначено про не дотримання, на думку державного нотаріуса, досудового порядку врегулювання спору, а саме необхідності подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також, на переконання представника третьої особи, втрата державного акта на право власності на земельну ділянку не є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріус має право користуватися інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо таке право на земельну ділянку було зареєстроване за спадкодавцем. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмову заяву з висловленням правової позиції сторони позивача стосовно заяви, поданої державним нотаріусом Долею Н. М., зазначивши про те, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що регламентовано ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. Цивільним кодексом України передбачений, серед іншого, спосіб захисту цивільних прав та інтересів визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Обрання певного правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Тим більше, що в даній категорії спорів законом не передбачено обов`язкове досудове врегулювання спору. В позові зазначено, що позивач звертався усно до нотаріальної контори, і ці твердження є правдивими. Також хочу вказати, що право вибору складу учасників справи (відповідачі, треті особи) належить позивачу при зверненні до суду з позовом, яких він і зазначає у позовній заяві. У даній справі, на думку сторони позивача, об`єктивно необхідною є участь Семенівської державної нотаріальної контори, так як остання є учасником правовідносин зі спадкування і рішення суду може вплинути на її права та/або обов`язки. Окрім того, на думку сторони позивача, пояснення третьої особи, у якому викладені заперечення щодо позову, не підлягають розгляду судом через те, що таке пояснення має подаватися до суду з дотриманням правил частин 36 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, тобто із зазначенням найменування всіх учасників справи, номера справи, прізвища та ініціалів судді, з направленням копії цього документу іншим учасникам справи, чого зроблено не було. Таким чином, пояснення з викладеними запереченнями подано з порушенням Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] яка, поряд з іншим, за життя мала у власності земельну ділянку площею 1,9303 га, котра розташована на території Семенівської міської ради Чернігівської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН №\~022275. Права власності на згадану земельну ділянку, на даний час ні за ким не визнані й ніким не успадковані. У позивача є істотні складнощі з оформленням прав на цю земельну ділянку. Указані обставини підтверджуються даними позовної заяви (а. с. 23) та відомостями письмових доказів, зокрема: копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а. с. 6); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 7); копії витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.\~с.\~10). Виходячи з цього, суд переконаний у необхідності повного задоволення позову, зважаючи також ще й на те, що відповідачем позов визнається повністю. За встановлених у справі обставин у суду немає правових перешкод для ухвалення рішення на користь позивача з визнанням відповідних прав власності за позивачем на підставі п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Ухвалюючи дане рішення, суд відхиляє приведені вище доводи представника третьої особи із приводу того, що втрата державного акта на право власності на земельну ділянку не є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, позаяк вчинення нотаріальної дії на підставі тільки одних відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно без наявності правовстановлюючих документів може бути ризикованою практикою, зважаючи на певну вірогідність присутності у відповідному реєстрі даних, які можуть там опинитися через діяння різноманітних інших сторонніх осіб.

Outcome: approved