Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №210508-25431-9 від 08.05.2021 року станом на 10.01.2023 року у розмірі 35100 грн. 00 коп., а також судові витрати у розмірі 2684 грн. 00 коп. та 9000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено наступне. Відповідно до укладеного Договору №210508-25431-9 від 08.05.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 4,0% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Одноразовий ідентифікатор 699408 направлявся відповідачу 08.05.2021 року о 07.29.37 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 08.05.2021 року о 07.29.37 год. Кредитний договір був підписаний 08.05.2021 року о 07.29.56 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 699408 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua. 17.06.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» було укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210508-25431-9 від 08.05.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Станом на 10.01.2023 року за Договором №210508-25431-9 від 08.05.2021 року виникла заборгованість в сумі 35100 грн. 00 коп., яка складається з: 10000 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом; 5100 грн. 00 коп. - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 08.05.2021 року по 07.06.2021 року (включно); 20000 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 4,0% за кожен день користування кредитом за період з 08.06.2021 року по 27.07.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором відповідно до Акту приймання-передачі прав №1 від 17.06.2021 року до Договору відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року станом на 17.06.2021 року становить 19100 грн. 00 коп., проте ТОВ «ФК «Ріальто», як фінансовою установою, яка має відповідне свідоцтво фінансової установи, було здійснено подальше нарахування процентів за кредитним договором та станом на 10.01.2023 року заборгованість становить 35100 грн. 00 коп. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що докази, які були надані представником відповідача на підтвердження позовних вимог, а саме факту отримання відповідачем кредитних коштів, не містять ні підпису та печатки позикодавця, ні підпису отримувача коштів, не завірені належним чином, тому такі докази не повинні прийматись судом до уваги. Крім того, представник відповідача зазначила, що з наданих до позову доказів не зрозуміло чи мав первісний кредитор, який нібито надав кредитні кошти відповідачу ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, у тому числі надання коштів у позику відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Позивачем також не надано доказів, що відповідач був належним чином ідентифікований при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній мережі відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Одноразовий ідентифікатор, яким начебто був підписаний договір, який представник позивача долучив в якості доказу, складається тільки з цифрової послідовності, а не у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Також, представник відповідача, вважає, що позивач на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України не мав права додатково нараховувати проценти за користування позикою. Останнім днем повернення кредиту визначено 07.06.2021 року, отже після цієї дати, право позивача на нарахування процентів за користування позикою припинилося. Тому вимога про стягнення заборгованості по процентам за прострочку, яка нарахована поза строком кредитування, виходячи з розміру встановленого договором не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене у відзиві, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому останній зазначив обставини тотожні, викладеним у позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 08.05.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено договір №210508-25431-9, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, шляхом переказу на його на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 договору (а.с.11-12). Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua та підписаний кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.4 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація», які розміщені на сайті monetka.ua. Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору) позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460,00%) кредитом понад строк, зазначений в пункті 1.3. цього Договору. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи щодо хронології дій укладення Кредитного договору №210508-25431-9 від 08.05.2021 року, для укладення електронного кредитного договору сторонами в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею вчинено дії: 07.05.2021 року о 21:27:55 год. - позичальником введено дані по заяві; 08.05.2021 року о 07:29:37 год. - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; 08.05.2021 року о 07:29:37 год. позичальнику направлено sms повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; 08.05.2021 року о 07:29:56 год. - позичальником підписано одноразовим ідентифікатором кредитний договір та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); 08.05.2021 року о 07:30:12 год. - друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника та кредитні кошти перераховано на карту позичальника (а.с.14). Відповідно до Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи http://monetka.ua [PERSON] заповнена Анкета-заява на кредит №859009 від 07.05.2021 року на сайті із зазначенням суми кредиту 10000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, проценти за користування кредитом 5100 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,7% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процента ставка 620,5%, проценти за прострочення грошового зобов`язання 4,0% за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка 1460%, зазначено номер його мобільного телефону: [NUMBER] , паспортні данні, платіжна картка позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту: [NUMBER] , банк, що випустив картку: АТ «КБ «Приватбанк», заяву заповнено 07.05.2021 року о 21:27:55, підтверджено та оброблено договір 08.05.2021 року о 07:29:56 (а.с.15). Згідно довідки ТОВ «Девелопмент інновейшинс» від 21.11.2022 року за №754488, яка адресована ТОВ «ФК «Ріальто», повідомлено, що смс-повідомлення від альфа-імені «Monetka» з текстом «Для подтверджения согласия с условиями Договора введите 699408» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 08.05.2021 року о 07:29:37 год. (а.с.16). Сторонами було погоджено графік розрахунку, згідно якого дата повернення кредиту - 07.06.2021 року, сума кредиту - 10000 грн. 00 коп., сума нарахованих процентів - 5100 грн. 00 коп., всього до сплати 15100 грн. 00 коп. (а.с.12 зворот). Квитанцією №406665694 підтверджується, що ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» 08.05.2021 року о 07.30 год. перерахувало на картковий рахунок [NUMBER] , який належить відповідачу, грошові кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп. У графі «призначення» вказано перерахування коштів за договором 210508-25431-9 від 08.05.2021 року на умовах фінансового кредиту (а.с.10). Відповідно до договору про відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» відступило ТОВ «ФК «Ріальто» право вимоги до позичальників за кредитним договорами, зокрема і до відповідача (а.с.35-37). Згідно з Витягом із акту приймання-передачі прав №1 від 17.06.2021 року до договору відступлення прав вимоги від 17.06.2021 року, передано право вимоги до позичальника [PERSON] за договором №210508-25431-9 від 08.05.2021 року на загальну суму заборгованості - 19100 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом та 9100 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами (а.с.38). Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підтвердження факту укладення Кредитного договору №210508-25431-9 від 08.05.2021 року позивачем надано Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи http://monetka.ua з хронологією дій щодо укладення кредитного договору, в якій зазначено, що 08.05.2021 року о 07:29:37 год. позичальнику відправлено sms повідомлення з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та о 07:29:56 год. позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отже факт укладення Кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати його умови. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, відповідач зобов`язання за Кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим станом на 10.01.2023 року має заборгованість у розмірі 35100 грн. 00 коп., яка складається з: 10000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5100 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим процентам; 20000 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору. Наявність заборгованості підтверджується Розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.13). Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт укладення відповідачем Кредитного договору, а також наявність заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання останнім обов`язків згідно умов укладеного Договору. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо неналежного оформлення доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки такі по суті зводяться до надмірного формалізму, істотно не впливають на суть вирішення виниклого між сторонами спору та, крім того, не спростовують факту отримання відповідачем кредитних коштів. Наданий позивачем Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Посилання представника відповідача на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у первісного кредитора ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг також не заслуговують на увагу, оскільки наявність чи відсутність названої ліцензії у первісного кредитора не є предметом розгляду у даній справі. Разом з тим, окрім тверджень викладених у відзиві, відповідачем та його представником не надано до суду жодного доказу на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві. Щодо нарахування відповідачу заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 4,0% за кожен день користування кредитом за період з 08.06.2021 року по 27.07.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 20000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору) позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460,00%) кредитом понад строк, зазначений в пункті 1.3. цього Договору. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. За період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Як убачається з абз. 2 п. 3.3 Кредитного договору, сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання ним своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України є обґрунтованими. Разом з тим, у пункті 8.38 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року №902/417/18 зроблено висновок, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Отже суд вважає, що встановлений у п. 3.3 Кредитного договору розмір процентів (1460,00%), які нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому вважає за доцільне зменшити заборгованість за процентами з 20000 грн. 00 коп. до розміру заборгованості за тілом кредиту, а саме до 10000 грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.11.2022 року у справі №201/3828/21 (провадження №61-8927св22), з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі №357/380/20 (провадження №14-20цс22), зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, представник позивача у позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9000 грн. 00 коп. на підтвердження чого надав: копію договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Ріальто» та ФОП Руденко К.В. , копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23.10.2018 року, копію довіреності від 17.06.2022 року, видану ТОВ «ФК «Ріальто» адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів у судах, копію платіжного доручення №482 від 08.12.2022 року на суму 64050 грн. 00 коп., копію акту приймання передачі наданих послуг від 02.06.2022 року №20 до договору про надання юридичних послуг №02/06/2022 (а.с.39-46). У пункті п. 3.1 Договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року зазначено перелік послуг виконавця та їх вартість. Відповідно до копії Акту приймання передачі наданих послуг від 02.06.2022 року №20, адвокатом було надано послуги на суму 9000 грн. 00 коп. з яких: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості зі [PERSON] за договором №210508-25431-9 від 08.05.2021 року та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою становить 8000 грн. 00 коп. та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором №210508-25431-9 від 08.05.2021 року складає 1000 грн. 00 коп. Разом з тим, стороною відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду подано не було, факт неспівмарності даних витрат не доведено. Тому суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Проте, згідно положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 1919 грн. 33 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6435 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial