Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

30.01.2023 року позивач в особі свого представника - адвоката Молчанової Н.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 13 жовтня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. З відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія Відповідно до довідки від 19 серпня 2016 року №6132/107, виданої посольством України в Республіці Білорусь, [PERSON] є громадянином України. Дитина зареєстрована та проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №10008 від 3 лютого 2022 року. на даний час проживають разом з дитиною в Австрії. З відповідачем разом не проживають. Відповідач не надає в добровільному порядку аліменти на утримання дитини: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, сплати вартості навчання тощо. Отже, відповідач ухиляється від покладеного на нього статтею 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить врахувати, що відповідач є працездатною особою, на утримані інших дітей та непрацездатних осіб не має, працевлаштований. Згідно зі ст.183 СК України стягувач аліментів має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За цих підстав позивач, уточнивши свої вимоги, просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представником позивача була надана заява про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному сайті «Судова влада України», відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають. Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вирішуючи спір про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина 5 статті 183 СК України). Тобто законодавцем визначено безспірний розмір аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд враховує, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема те, що відповідач не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що відповідно до положень сімейного законодавства розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 30 січня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що майновий стан відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному розмірі, суду не надано. При цьому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved