Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

05.04.2023 [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , вважаючи поважними обставини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців після набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батько [PERSON] , 06.02.2014 склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 15 на користь [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , але у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, та перебуванням населеного пункту, де мешкає позивач, тривалий час під окупацією, вона не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті батька. Приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О.О. повідомлено позивачу, що нею пропущений строк визначений для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, який був продовжений на 10 місяців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року. Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Ухвалою судді від 11.04.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження та витребувано від приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцової Олени Олександрівни інформацію за даними Спадкового реєстру щодо наявності заповіту, відкриття спадкової справи та кола спадкоємців, які прийняли спадщину, або оформили спадкові права, відмовилися від прийняття спадщини після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] селищі Першотравневе Ізюмського району Харківської області (а.с. 26). На виконання вимог ухвали судді приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О.О. надіслано до суду інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 24.04.2023 (а.с. 34-45). Учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 52, 53, 55, 56). Позивач подала до суду письмову заяву від 27.03.2023, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 21). Відповідач - Борівська селищна рада Харківської області відзив на позов не подала. 10.05.2023 до суду надійшло письмове клопотання від відповідача про розгляд справи у судовому засіданні без участі представника селищної ради (а.с. 54). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Борівським відділом ДРАЦС в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 5). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72230455 від 24.04.2023 інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня (а.с. 34-42). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72230935 від 24.04.2023, від імені [PERSON] , [INFO] , виявлено заповіт, складений 06.02.2014 року посвідчений у Першотравневій сільській раді Борівського району Харківської області, зареєстрований у реєстрі за № 15 (а.с. 43-45). [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданим Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області 03.04.1979 (а.с. 17); та копією свідоцтва про шлюб позивача серії [NUMBER] виданим відділом РАЦС Борівського районного управління юстиції Харківської області 03.12.2005 (а.с. 18), відповідно до якого позивач уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила прізвище після реєстрації шлюбу з [PERSON] на [PERSON] (а.с.18). До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , входить земельна ділянка площею 9, 2520 га, розташована на території Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 070602, виданого Борівською районною державною адміністрацією Харківської області 29.06.2005 (а.с. 20). Згідно з заповітом складеним [PERSON] 06.02.2014, посвідченим секретарем Першотравневої сільській раді Борівського району Харківської області, земельну ділянку площею 9, 2520 га, розташовану на території Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської області, спадкодавець заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). 16.03.2023, позивач звернулась до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцової О.О. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцової О.О від 16.03.2023 № 140/01-16, повідомлено позивачу, що нею пропущено становлений законом 10-ти місячний строк для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) з цього приводу, де зазначено, що «правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Поряд із цим, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в процесі розгляду справи знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки внаслідок військових дій на території України, с. Піски - Радьківсткі Ізюмського району Харківської області, де мешкає позивач, тривалий час перебували в окупації, проте після повного звільнення Харківської області, позивач невідкладно звернулась до приватного нотаріуса з відповідною заявою для належного оформлення спадкування після смерті батька. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та те, що спадщина за померлим ніким не прийнята, інших спадкоємців, не встановлено, заяв про відмову від спадщини не подано, те, що позивачкою надано належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, На підставі викладеного,

Outcome: approved