Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

23.02.2023 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 04.11.2000 уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 05.12.2001 вони купили квартиру [ADDRESS] , титульним власником якої зазначено відповідача. З того часу їх сім`я проживала в цій квартирі. Однак сімейне життя не склалося, на даний час проживають окремо, в провадженні суду перебуває справа про їх розлучення. Оскільки подальше сімейне життя неможливе, виникла необхідність в поділі спільного майна, а саме зазначеної квартири та придбаного ними автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», 2007 року випуску, який відчужений відповідачем 19.07.2022 без її згоди. Тому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнавши за сторонами по 1/2 частині квартири; визнати спільною сумісною власністю подружжя легковий автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», тип ТЗ пасажирський, білого кольору, об`єм двигуна 1896, тип двигуна дизель, 2007 року випуску, білого кольору, стягнувши з відповідача на її користь 1/2 частину вартості автомобіля в якості грошової компенсації, що становить 91605 грн; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 29.03.2023 прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у спільному сумісному майні подружжя до спільного розгляду з позовом [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зустрічні позовні вимоги вмотивовано тим, що 04.11.2000 [PERSON] зареєстрував шлюб з позивачкою, в шлюбі народилися спільні діти. Однак сімейне життя не склалося, рішенням суду від 03.03.2023 шлюб розірвано. За час перебування в шлюбі ними була придбана квартира [ADDRESS] та проведена державна реєстрація за [PERSON] . Вимога про визнання квартири спільним сумісним майном подружжя власником квартири не заперечується, але визначена вартість квартири не визнається, оскільки не надано належного та допустимого експертного висновку з цього приводу. Легковий автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY» влітку 2022 року був переоформлений на матір [PERSON] [PERSON] в рахунок погашення боргів та за рахунок необхідності догляду за особою з інвалідністю І групи [PERSON] [PERSON] про ці обставини знала, погоджувала, допомагала та сприяла у переоформленні документів. На даний час невідомо, де знаходиться вказаний транспортний засіб. Визначена позивачкою вартість транспортного засобу ним не визнається, належного та допустимого експертного висновку з цього приводу також не надано, тому ця вартість не може бути прийнята до уваги при вирішенні спору в частині компенсації вартості частини автомобіля. Також за час перебування у шлюбі [PERSON] разом із [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS] , вартістю 44800 грн. Отже, [PERSON] має право на 1/4 частину цієї квартири. Тому просить визнати за ним право приватної власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . У задоволенні первісного позову [PERSON] просить відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. Ухвалою суду від 07.04.2023 закрито підготовче судове засідання у даній справі, справу призначено до судового розгляду. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав із зазначених у ньому підстав та просив задовольнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справ повідомлені в установленому порядку, в зв`язку з чим, виходячи з приписів ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість вирішення заявлених вимог за відсутності відповідача та його представника.. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти визнання за [PERSON] права на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , судові витрати просить залишити за сторонами без відшкодування за рахунок інших учасників судового провадження. Суд проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, врахувавши позицію сторін, дійшов такого висновку. Спір порушений з майнових прав подружжя. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] 04.11.2000 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 04.11.2000 виконкомом Сонячненської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 10). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2023 №583/331/23, яке набрало законної сили 04.04.2023, шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 148). Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2001, зареєстрованого в реєстрі за №2740, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній купив 2-х кімнатну квартиру, жилою площею 28,7 кв.м, загальною площею 49,7 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до договору відчужується: сіни 1, коридор 2, кухня 3, житлова 4, 5, ванна 6, 1/6 сараю Б, 1/6 туалету Д, погріб З, 1/6 огорожі №1,2 (а.с. 16). Згідно зі звітом про оцінку майна від 05.02.2023 ринкова вартість квартири, об`єкта житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , на дату оцінки склала 395550 грн (а.с. 25-55). Відповідно до відповіді на адвокатський запит Територіального сервісного центру №5943 від 20.01.2023 №31/18/5943-А-1аз, 17.10.2013 за [PERSON] був зареєстрований автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», тип ТЗ легковий пасажирський, 2007 року випуску. 19.07.2022 даний транспортний засіб був перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу, укладеним в ТСЦ (а.с. 21-22). З договору купівлі-продажу транспортного засобу №5943/2022/3281707 від 19.07.2022 вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . За домовленістю сторін ціна ТЗ складає 180408 грн (а.с. 136). Згідно з висновком експерта-автотоварознавця №010 від 09.02.2023 ринкова вартість легкового автомобіля моделі «VOLKSWAGEN CADDY» для визначення судового збору становить 183210 грн (а.с. 56-57). Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.09.2015, зареєстрованого в реєстрі за №1470, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , останні купили квартиру в рівних долях по 1/2 частині, що розташована в [ADDRESS] та має наступні характеристики: загальна площа 55,1 кв.м., житлова площа 35,5 кв.м, кількість кімнат 2. Загальна вартість квартири 44080 грн (а.с. 97). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2015 №44388831 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.03.2023 №326393349, за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності (по 1/2 частині за кожною) на квартиру [ADDRESS] (а.с. 98-99, 105). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60\~СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст.\~61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст.\~63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст.\~65\~СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. За змістом ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 371 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України). Відповідно до ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідженими доказами підтверджується придбання подружжям [PERSON] квартири [ADDRESS] , 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а також «VOLKSWAGEN CADDY», 2007 року випуску. Таким чином, суд дійшов висновку, що придбане подружжям зазначене вище нерухоме майно є об`єктами спільної сумісної власності. Також об`єктом спільної сумісної власності був спірний автомобіль. Оскільки спірне майно придбане сторонами у період перебування у зареєстрованому шлюбі є їх спільною сумісною власністю, виходячи з рівності часток кожного з них на майно, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності: по 1/2 частині квартири [ADDRESS] ; по 1/4 частині квартири [ADDRESS] . Щодо вирішення позовної вимоги про стягнення грошової компенсації за 1/2 частину вартості автомобіля суд виходить з такого. Як зазначалася вище, автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», 2007 року випуску, є набутим за час шлюбу сторін, однак на час вирішення спору про поділ спільного майна подружжя дане майно відсутнє в силу його відчуження [PERSON] за договором купівлі-продажу. Право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначено ст. 65 СК України і відповідно до положень частини 1 даної норми дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Відповідач стверджує, що відчуження автомобіля [PERSON] відбулося зі згоди позивачки, проте належних та допустимих доказів в підтвердження цієї обставини суду не надано. В свою чергу позивачка заперечує надання такої згоди. Отже, суд вважає встановленим, що укладення між [PERSON] та [PERSON] , яка є його матір`ю, договору купівлі-продажу транспортного засобу №5943/2022/3281707 від 19.07.2022, на підставі якого право власності на транспортний засіб було переоформлено з [PERSON] на [PERSON] відбулося без згоди дружини [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», 2007 року випуску, який був об`єктом спільної сумісної власності подружжя, відчужений [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.07.2022 без згоди позивачки, проте позивачка не оспорює зазначений договір купівлі-продажу автомобіля, а просить врахувати його вартість при поділі спільного майна подружжя, суд дійшов висновку, що право позивачки на об`єкт права спільної сумісної власності автомобіль підлягає захисту шляхом стягнення 1/2 частини вартості цього автомобіля. Така правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 22.12.2021 у справі №726/1388/16. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог за первісною та зустрічною позовними заявами, судові витрати сторін підлягають розподілу, відповідно до положень глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням\~експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів,\~проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві сторони пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При подачі позовної заяви до суду [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 2893,80 грн. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом задоволені в повному обсязі, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 2893,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи, що [PERSON] при подачі зустрічної позовної заяви був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved