Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про стягнення 349 грн. 56 коп. переплачених за природній газ. До початку розгляду справи по суті змінила позовні вимоги та просить стягнути з ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» 208 грн. 94 коп. переплачених за природній газ. Свої вимоги огрунтовує наступним чином. Вона є споживачем послуг, які надаються ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ». Взаємовідносини врегульовані Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики комунальних послуг 30.09.2015 року №2500. За вказаним Договором Постачальник зобов`язується постачати природній газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. У неї, як споживача послуг є у наявності договір розподілу природного газу, який укладено з оператором ГРМ, на підставі якого вона набула право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Відповідно до п.4.7 Договору оплата вартості послуг з газопостачання здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. З травня по жовтень 2021 року нею передавались відомості про об`єми спожитого природного газу оператору ГРМ за телефоном [NUMBER] . За її підрахунками мається переплата за спожитий газ у розмірі 349,56 грн., оскільки вартість газу за березень-квітень складає 6,99 грн за 1 м куб., а їй нарахували по 7,99 грн. за 1 м куб. Враховуючи переплату за спожитий газ, 08 січня 2022 року звернулася до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» з проханням здійснити повернення зайво переплачених коштів, але відповідач від виконання заявлених вимог відмовився. 02 червня 2022 року позивач звернулася до АТ «Сумигаз» та ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» з проханням здійснити повернення зайво переплачених коштів, однак отримала відмову. Позивач, посилаючись на вимоги ч.2 ст.693, ст.1212 ЦК України, просить суд стягнути на її користь кошти з ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» у розмірі 349 грн.56 коп. переплачених за природній газ. До початку розгляду справи по суті позивач змінила позовні вимоги та просить стягнути з ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» 208 грн. 94 коп. переплачених за природній газ. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засідані позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні під час розгляду справи просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідача надав відзив на позов, за змістом якого вбачається, що з позивачем укладений договір постачання природного газу на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, шляхом приєднання. Відповідно до п.2.1 Типового договору постачання постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику варість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про ринок природного газу» господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії. ТОВ «Сумигаз Збут» отримало ліцензію саме на постачання природного газу та здійснює господарську діяльність з постачання природного газу, що не виключає діяльність з розподілу природного газу. Пунктом 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу встановлено, що розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний періоди. Згідно пункту 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу та п.4.4 Типового договору об`єм постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: -за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператора ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; - або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Операторм ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії на території м.Суми, Сумської області та с.Мойка Краснокутського району Харківської області, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є АТ «Сумигаз» (який є правонаступником ПАТ «Сумигаз»). Підпунктами 1 та 8 пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що основними функціями Оператора ГРМ , зокрема, є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до пункту 2 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ, зокрема, забезпечує формування об`ємів та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем. Нарахування плати по послуги з газопостачання здійснювалося на підставі даних про об`єм газу, розподілений та визначений Оператором ГРМ - АТ «Сумигаз», на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу та/або за плановим величинами середньомісячного споживання за цінами, встановленими Кабінетом Міністрів України (а.с.50-54). Представником позивача надано відповідь на відзив, за змістом якого посилається на ст.ст.12, 13 ЦК України, а також те, що не виконання постачальником вимог п.п.3 п.6.2 Типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500, яким передбачене обчислення і виставляння рахунків споживачу за поставлений природний газ привело до необхідності виконувати ці обов`язки [PERSON] самостійно. Докази цих обставин долучені позивачем до матеріалів справи і повністю спростовують заперечення відповідача (а.с.86). Згідно наданих заперечень на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки, з наданими йому числовими значеннями об`ємів спожитого газу, що визначені Оператором ГРМ - АТ «Сумигаз», які є обов`язковими для нього, як постачальника, у взаємовідносинах із споживачем згідно приписів п.5 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРС за цінами, встановленими Кабінетом Міністрів України, що підтверджується наданими позивачем рахунками плати за газ. Жодних заперечень щодо математичних розрахунків (об`єм*ціну = сума до сплати) позивачем не надано. Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав позивача відповідачем, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с.102-103). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надаються ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ». Особовий рахунок [NUMBER] . Відносини між сторонами врегульовані Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, який опублікований в офіційному друкованому виданні - газета «Сумщина» №49 від 30.12.2015 (а.с.56). Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Типовий договір). Пунктом 1.1 Типового договору визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно з п.1.2 Типового договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п.1.3 Типового договору він є договором приєднання, укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання. [PERSON] за постачання природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] сплачено кошти, зокрема за березень та квітень 2021 рік (а.с.15, 16). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Відповідно до п.2.1 Типового договору постачання природного газу постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені им Договором. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу» господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії. Пунктами 28 та 35 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що: -постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізаиії природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів; -розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Пунктом 23 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 встановлено, що розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Згідно п.23 розділу III Правил постачання природного газу та п.4.4 Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1)за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов оговору розподілу природного газу; 2)або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора РМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. Оператором ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії на території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вищенаведених постанов КМУ є АТ «Сумигаз». Відповідно до п.2 гл.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу, зокрема, умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з гозорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу. Підпунктами 1 та 8 пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС визначено, що основними функціями оператора ГРМ, зокрема, є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, ГРМ. Відповідно до пункту 2 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ, зокрема, забезпечує формування об`ємів та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем. Відповідно до п.5.4. Типового договору розподілу природного газу порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору. 08 січня 2022 року [PERSON] звернулася до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» із письмовою заявою про повернення 349,56 грн. зайво сплачених коштів, на підставі її самостійного розрахунку (а.с.8). 02 червня 2022 року [PERSON] звернулася до АТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаз Збут» із письмовою заявою про повернення зайво сплачених коштів у розмірі 349,56 грн., на підставі її самостійного розрахунку (а.с.9) Як вбачається із листів ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» від 18.02.2022 року та 10.08.2022 року підстави для повернення коштів відсутні, оскільки по особовому рахунку № [NUMBER] переплата не обліковується. Крім того, звернено увагу на те, що відповідно до п.4.11 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, у разі незгоди Споживача з розрахунком Постачальника, Споживач сплачує за фактично спожитий природний газ у тій частині, що ним визнається, при цьому Споживачу необхідно звернутися до оператора ГРМ для врегулювання даного питання (а.с.10, 11). Що стосується вимоги [PERSON] про нарахування вартості газу за березень-квітень 2021 року по 7,99 грн. за 1 м куб., а не по 6,99 грн. за 1 м.куб., то дані обставини не відповідають дійсності. Як вбачається із копії квитанцій АТ «Сумигаз» за березень, квітень 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , вартість газу нараховано на 6,99 грн. за 1 м куб. (а.с.15, 16). За даними інформаційної платформи Оператора ГТС інформація про обсяг розподіленого [PERSON] у період, зокрема, березень-квітень 2021 року природного газу не містить жодних коригувань, які б не були враховані Постачальником природного газу - ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» (а.с. 166,167). Відповідно до умов договору ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» отримує дані щодо обсягів споживання побутовими споживачами природного газу від АТ «Сумигаз», а тому ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» дотримується вимог чинного законодавства України, які регламентують вказаний порядок передачі інформації між суб`єктами ринку природного газу. Позивач [PERSON] не зверталася до Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів із позовом щодо неправильного обліку природного газу, не визнавалися протиправні дії такого Оператора ГРМ. Позивачем не надано доказів того, що ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» порушив права чи інтереси [PERSON] як споживача газопостачання. ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через АТ «Сумигаз». У матеріалах справи відсутності належні і допустимі докази щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed