Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Також на підставі договору відступлення права вимоги від 11.10.2018 №602-18 КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги від ПАТ «Київенерго» щодо оплати відповідачем заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Договір з відповідачем про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався. Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату спожитих послуг, а відсутність договору не може бути підставою для звільнення від оплати наданих послуг. Заборгованість відповідача станом на 01.07.2021 становить 107,61 грн. за послуги з централізованого постачання гарячої води та 41922,83 грн. за послуги з централізованого опалення. Крім того, заборгованість відповідача до 01.05.2018 становить 6892,32 грн., яка складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3500 грн. та заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3392,32 грн. Загальна заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги становить 48922,76 грн. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та судові витрати в розмірі 2270 грн. 02.09.2021 судом постановлено ухвалу про передачу справи за підсудністю. 08.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . КП «Київтеплоенерго» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією відомостей з державного реєстру від 21.07.2021 №266850777. Відомості про укладання між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відсутні. Відсутні відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та/або відмовлялася від них. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість у загальному розмірі 48922,76 грн. 11.10.2018 між КП «Київтеплоенерго» та ПАТ «Київенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №602-18, за яким КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних, фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань з оплати за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п.п.1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, як власник квартири, є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Таким чином, позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з постачання гарячої води в загальному розмірі 48922,76 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2270 грн.

Outcome: approved