Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації та місця проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 14 червня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноша реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 78. Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2022 року. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, надання строку на примирення не надасть позитивного результату. Крім цього, позивач вказує на те, що діти перебувають на її утриманні, відповідач являється працездатною особою та зобов`язаний піклуватися про фізичний, духовний, моральний та соціальний розвиток дітей. Таким чином, позивач, посилаючись на приписи сімейного законодавства, просить суду розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] » та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, шляхом телефонограми просив суд проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14 червня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони являються батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 2020 року та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 8 - 9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради № 547 від 28 березня 2023 року на утриманні [PERSON] знаходяться діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи бажання позивача, суд вважає за необхідне залишити позивачу набуте у шлюбі прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Проте, позивачем всупереч вказаним приписам цивільного процесуального закону не доведено обставини, що могли б слугувати підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), зокрема таких як: стан здоров"я дітей, матеріальний стан позивача, а тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19 квітня 2023 року.

Outcome: partial