Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який підписаний його представником адвокатом Ільницьким Я.І., в якому просить скасувати обтяження у вигляді арешту на належне йому нерухоме майно, а саме земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2492 га, кадастровий номер: 2622086001:01:003:0393, що знаходиться в с. Солуків Калуського району Івано Франківської області та зняти арешт з майна шляхом вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження, який було накладено на підставі постанови серії АА №931010, виданої 07.08.2007 ВДВС в Долинському районі та м. Болехів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником вищезазначеної земельної ділянки та маючи намір подарувати її своєму синові, під час виготовлення документів, дізнався, що на дану земельну ділянку на підставі постанови серії АА №931010 виданої 07.08.2007 ВДВС в Долинському районі та м. Болехів накладено обтяження у вигляді арешту. Однак, жодної постанови про накладення арешту на належне йому майно з виконавчої служби він не отримував, про накладення арешту його ніхто не повідомляв, будь яких зобов`язань по виконавчих листах у нього немає. Звернувшись до відповідача, йому було надано інформацію, що станом на 01.08.2022 в нього відсутня будь яка заборгованість до бюджету. З урахуванням наведеного вище, враховуючи, що жодних підстав для продовження арешту майна нема, з метою зняття такого, він змушений звертатись до суду із даним позовом (а.с. 29-34). Від представника відповідача Головного управління ДПС в Івано - Франківській області Клебана М.А. надійшов відзив на позов (а.с. 46-49), в якому останній зазначає, що з позовними вимогами він не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що на виконані у виконавчій службі перебували виконавчі провадження №4359371 (на підставі виконавчого листа №4657 від 17.05.2007), №5651304 (на підставі виконавчого листа №12324 від 29.11.2007). Зазначеними виконавчими провадженнями стягувались із [PERSON] на користь ОДПІ заборгованості. 19.12.2007 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Документи, які б підтверджували повторне пред`явлення цих виконавчих листів до органів ДВС відсутні. Ухвалою Господарського суду Івано Франківської області від 09.09.2008, справа №Б-13/18, приватного підприємця [PERSON] ліквідовано та виключено його з Єдиного Державного реєстру фізичних осіб. Вимоги не задоволені за недостатністю майна та вимоги, заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання вважаються погашеними та такими, що підлягають списанню. Згідно із реєстраційних даних інформаційно комунікаційної системи ДПС України «Податковий блок» по [PERSON] проведено державну реєстрацію припинення на основі рішення Івано Франківського господарського суду від 09.09.2008. Кредиторські вимоги в межах провадження у справі про банкрутство [PERSON] погашені та за ним відсутня заборгованість. Головне управління ДПС в Івано Франківській області повідомило органи ДВС про визнання боржника банкрутом та про відсутність заборгованості до бюджету. Таким чином, Головне управління ДПС в Івано Франківській області вважає, що воно не є особою в інтересах якої накладено арешт на майно та не є належним відповідачем у даній справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Ільницький Я.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Головного управління ДПС в Івано - Франківській області - Клебан М.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення із підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Сверида В.Р. в судовому засіданні зазначив, що при вирішення даного спору покладається на розсуд суду. Допитана в якості свідка державний реєстратор [PERSON] пояснила, що при зверненні позивача з метою реєстрації права власності на земельну ділянку нею було виявлено обтяження у вигліді арешту такої на підстави постанови виконавчої служби. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 24 березня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу [PERSON] десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків такої. Від представника позивача [PERSON] адвоката Ільницького Я.І. 28.03.2023 надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 24.03.2023. Ухвалою суду від 28.03.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 12 квітня 2023 року від представниці відповідача Головного управління ДПС в Івано Франківській області Довган О. на електронну пошту суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. 25 квітня 2023 року від представника відповідача Головного управління ДПС в Івано Франківській області Клебана М.А. надійшов відзив на позов. Ухвалою суду від 10.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ІІІ.\~Фактичні обставини,\~встановлені судом,\~та зміст\~спірних правовідносин: відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №981216 (а.с. 13, зворотна сторона), [PERSON] на підставі рішення Солуківської сільської ради від 05.02.2010 за №374/271293/314-23/2010 є власником земельної ділянки, площею 0,2492 га, яка розташована в [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №36313453 від 15.04.2015 (а.с. 12), [PERSON] є власником 1/1 частки земельної ділянки, площею 0,2492 га, яка знаходиться в с. Солуків Долинського (зараз Калуського) району Івано Франківської області, кадастровий номер: 2622086001:01:003:0393. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 14-15), на вказану вище земельну ділянку, 10.08.2007 на підставі постанови ВДВС в Долинському районі та м. Болехів, серії АА №931010 від 07.08.2007 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Із відповіді начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції Дяківа М. (а.с. 19) вбачається, що виконавчих документів про стягнення заборгованості із [PERSON] на виконанні станом на 28.02.2023 не перебуває. Проте, згідно із даних АСВП на виконанні у відділі перебували такі виконавчі провадження: №4359371, відкрите на підставі виконавчого листа №4657 від 17.05.2007, виданого Долинським районним судом Івано Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь ОДПІ заборгованості в сумі 29\~859,60 грн; №5651304, відкрите на підставі виконавчого листа №12324 від 29.11.2007, виданого Господарським судом Івано Франківської області, про стягнення з СПД [PERSON] на користь ОДПІ заборгованості в сумі 103\~753,69 грн. Відповідно до відповіді начальниці Долинського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Івано Франківській області Сидор І. (а.с. 20), станом на 01.08.2022 згідно із даними інформаційно комунікаційної системи ДПС України «Податковий блок» по [PERSON] відсутня заборгованість до бюджету. Спірні правовідносини виникли із приводу існування обтяження у вигляді арешту земельної ділянки позивача [PERSON] , у зв`язку із чим останній не може реалізувати свої права як власник майна. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши позовну заяву, докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, відзив на позов, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить такого висновку. Частиною 1 статті 4 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, такий захист здійснюється у спосіб, передбачений частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/1 частки земельної ділянки, площею 0,2492 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 2622086001:01:003:0393. Цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На дану земельну ділянку накладено обтяження у вигляді арешту від 10.08.2007 на підставі постанови ВДВС в Долинському районі та м. Болехів серії АА №931010 виданої 07.08.2007. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У судовому засіданні також встановлено, що арешт на вказану вище земельну ділянку було накладено в рамках виконавчого провадження на підставі постанови ВДВС в Долинському районі та м. Болехів серії АА №931010, виданої 07.08.2007. Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа про стягнення з позивача [PERSON] на користь ОДПІ заборгованості. Згідно із абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26.11.2019 у справі № 905/386/18, від 05.05.2020 у справі № 554/8004/16, від\~07.04.2021 у справі № 174/474/17). Як встановлено із матеріалів справи, саме на користь ОДПІ з позивача [PERSON] здійснювались стягнення за виконавчими провадженнями. А тому, на переконання суду, даний спір повинен розглядатись саме у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого цивільного права, предметом позову є зняття арешту з майна особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а власником земельної ділянки, який позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном. Таким чином, доводи представника відповідача в частині того, що Головне управління ДПС в Івано Франківській області не є відповідачем в даній справі не заслуговують на увагу. На даний час, в Долинському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції виконавчих документів про стягнення заборгованості із позивача [PERSON] не перебуває. Більше того, згідно із даними інформаційно комунікаційної системи ДПС України «Податковий блок» по позивачу [PERSON] відсутня заборгованість до бюджету. Однак обтяження у вигляді арешту належної позивачу [PERSON] земельної ділянки продовжує існувати. Таким чином, зважаючи на вищенаведені обставини справи, суд встановив, що наявність запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є перешкодою в реалізації прав позивача, як власника майна, тому такі права підлягають захисту, оскільки наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту за відсутності виконавчого провадження, а також будь - яких відомостей про майнові претензії з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, на що також вказує Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11. Крім того, Верховний Суд зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Враховуючи вищевказане та взявши до уваги становище в якому опинився позивач, у зв`язку із існуванням арешту його нерухомого майна, накладеного в рамках завершеного виконавчого провадження, а також беручи до уваги ту обставину, що найбільш ефективним способом захисту порушених прав та інтересів позивача у цьому випадку є саме звернення до суду із позовом про скасування арешту майна, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,2492 га, що знаходиться в с. Солуків Долинського (зараз Калуського) району Івано - Франківської області, кадастровий номер 2622086001:01:003:0393, накладений на підставі постанови серії АА №931010, виданої 07.08.2007 ВДВС в Доилнському районі та м. Болехів. Не підлягає задоволенню вимога в частині вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження, оскільки суд вважає, що захист прав позивача повинно відбуватись саме шляхом зняття арешту із майна, а вилучити даний запис із реєстру повинна уповноважена особа, до компетенції якої входить вчинення даних дій. На підставі викладеного, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41, 55 Конституції України, ст. 4, 12, 81 ЦПК України, ст. 319, 321 ЦК України,

Outcome: partial