Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

3 березня 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Лопатинської селищної ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування. У позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] в селі Стремільче Радехівського (нині - Червоноградського) району Львівської області помер батько позивача - [PERSON] 1949 року народження, який постійно проживав там же в с. Стремільче. До складу спадкового майна після його смерті, зокрема входить земельна ділянка (пай) площею 1,4266 га, яка складається з трьох земельних ділянок площею 1,2400 га кадастровий номер 4623985900:04:000:0501, площею 0,1209 га кадастровий номер 4623985900:03:000:0528, та площею 0,0657 га кадастровий номер 4623985900:03:000:0525 (з них 1,2400 га - рілля; 0,1866 га - кормові угіддя) розташована на території Стремільченської сільської ради Львівської області. Дана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала батькові позивача, [PERSON] , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №062148, який виданий на ім?я [PERSON] на підставі Розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Львівської області від 28 грудня 1998 року №718, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28.12.1998 за №802. Зазначає, що крім позивача спадкоємців після смерті батька немає, моя мати позивача померла, рідних братів та сестер немає. Після смерті батька позивача фактично спадщину після нього прийняв, оскільки на час його смерті проживав разом з ним та був зареєстрований з ним в одному будинку а саме, в [ADDRESS] , що стверджується довідкою Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області №247 від 14.03.2023. Також після смерті батька позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Луців І.П. для оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку, однак не зміг отримати в нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом саме на цю землю (пай), оскільки вказаний Державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку, згідно якого власником земельної ділянки являвся батько позивача був виданий та повністю оформлений вже після його смерті, а саме [INFO] . Таким чином відсутній належний правовстановлюючий документ на це спадкове майно. У результаті чого позивач отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з Довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.03.2023, вартість вищевказаної земельної ділянки (паю) площею 1,4266 га в цілому становить 54 357,24 грн. Просить суд, визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 1,2400 га кадастровий номер 4623985900:04:000:0501, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Стремільченської сільської ради Радехівського району Львівської області; право власності на земельну ділянку площею 0,1209 га кадастровий номер 4623985900:03:000:0528, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Стремільченської сільської ради Радехівського району Львівської області; та право власності на земельну ділянку площею 0,0657 га кадастровий номер 4623985900:03:000:0525, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Стремільченської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №062148 виданий на ім`я [PERSON] на підставі Розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Львівської області від 28 грудня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28.12.1998 за №802 (а.с. 3-46). 3 квітня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с. 47). Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. Скерував в адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.51). Представник відповідача подав суду заяву, в якій просять про розгляд справи без участі Лопатинської селищної ради, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують щодо їх задоволення (а.с. 76). Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Із врахуванням наведеного, на підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд установив, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивача) у віці 72 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №7 від 04.08.1998, що видно з копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 04.08.1998 (а.с. 8). Згідно з державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЛВ №062148, земельна ділянка площею 1,4266 гектарів, розташованої на території Стремільченської сільської ради Радехівського (нині - Червоноградського) району Львівської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передано у приватну власність - [PERSON] ; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №802 (а.с. 6). Відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,54 га, розташованої на території Стремільченської сільської ради Радехівського (нині - Червоноградського) району Львівської області (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), у віці 76 років, про що в Книзі реєстрації смертей 12 квітня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №2 , що видно з копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 12.04.2007 (а.с. 9). Родинні відносини підтверджуються копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 28.03.1961 та копією Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 15.02.1954 (а.с. 10, 11). З довідки №189 від 12 березня 2021 року виданої Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області видно, що [PERSON] був зареєстрований до дня смерті, [INFO] по [ADDRESS] . На день смерті [INFO] [PERSON] в будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с. 61). Відповідно до Довідки №237 від 5 квітня 2021 року видану Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області про те, що [PERSON] на 01.07.1990 дійсно був зареєстрований і мешкав в житловому будинку [ADDRESS] до дня смерті і був останнім і єдиним членом колгоспного двору (а.с. 61). Згідно з довідки № 247 від 14 березня 2023 року, яка видана Лопатинською селищною радою Червоноградського району Львівської області видно, що на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований і проживав з [PERSON] , [INFO] в будинку по [ADDRESS] (а.с. 22). Спадкова справа № 80/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] була почата 6 жовтня 2021 року та закінчена 13 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Червоноградського регіонального округу Львівської області Луців Іриною Пилипівною (а.с. 58). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) надану приватним нотаріусом Луцівом І.П. видно, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу (а.с. 15). 6 жовтня 2021 року [PERSON] подано заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину після його батька [PERSON] . Інших спадкоємців немає (а.с. 59). 31 березня 2023 приватним нотаріусом Луцівом І.П. видано постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій № 34/02-31, відповідно до якого [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 12). Як видно з довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.03.2023 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 12400.00кв.м, кадастровий номер 4623985900:04:000:0501, оціночна вартість становить 23125,98 грн.; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1209.00кв.м, кадастровий номер 4623985900:03:000:0528, оціночна вартість становить 20235,04 грн.; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 657.00кв.м, кадастровий номер 4623985900:03:000:0525, оціночна вартість становить 10996,22 грн. (а.с. 16-21). Відповідно до Витягу із Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) від 13.03.2023, виданого Відділом № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області [PERSON] було видано Сертифікат, серії ЛВ №13-131464, реєстраційний номер 254; загальною площею в умовних кадастрових гектарах 1,54; дата реєстрації 10.04.1997. Місце проживання: с. Стремільче, Радехівського району Львівської області. Сертифікат був виданий на підставі Рішення Радехівського районного держадміністрації №160 від 01.04.1997 (а.с.23). Відповідно до Витягу із Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) від 13.03.2023, виданого Відділом № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області [PERSON] було видано Сертифікат, серії ІІІ-ЛВ №062148, реєстраційний номер 802; загальною площею в умовних кадастрових гектарах 1,4266; дата реєстрації 28.12.1998. Місце проживання: : с. Стремільче, Радехівського району Львівської області. Сертифікат був виданий на підставі Розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації № 718 від 21.12.1998 (а.с. 24). Відповідно до Розпорядження голови Радехівської районної Державної адміністрації Львівської області №718 від 28 грудня 1998 року про затвердження проекту передачі земельних часток /паїв/ та видачу Державних актів на право приватної власності на землю громадянам села Стремільче, затверджено проект передачі земельних часток /паїв/ у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам с. Стремільче на площі 799,3521 га, в тому числі ріллі 674,6756 га, враховуючи якісну оцінку земель; передано у приватну власність громадянам с. Стремільче, земельні частки /паї/ згідно з додатком та видати їм Державні акти на право приватної власності на землю (а.с. 25). Із Додатку до розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації із списком громадян, власників сертифікатів на земельні частки (паї) громадянам села Стремільче видно, що у даному списку під порядковим номером 148 зазначений - [PERSON] , якому було виділено земельні ділянки, з яких рілля 1,2400 га та кормові 0,1866 га (а.с. 26). Відповідно до Розпорядження голови Радехівської районної Державної адміністрації Львівської області №160 від 1 квітня 1997 року про затвердження розрахунку вартості земельної частки/паю/ та ІІ розмірів в умовах кадастрових гектарах колективного сількогосподарського підприємства «Стремільче», затверджено розрахунок вартості земельної частки/паю/ та ІІ розміри в умовних кадастрових гектарах колективного сільськогосподарського підприємства «Стремільче» (а.с. 27). Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7117123642021 від 19.10.2021 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,0657 га, кадастровий номер 4623985900:03:000:0525 була зареєстрована 19.10.2021 відділом 3 Управління у Черкаському районі Головного управління Держагеокадастру у Черкаській області на підставі Рішення органу виконавчої влади Радехівська райдержадміністрація №718 від 28.12.1998 (а.с. 31-35). У відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3224169312021 від 21.10.2021 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2400 га, кадастровий номер 4623985900:04:000:0501 була зареєстрована 21.10.2021 відділом у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на підставі Рішення органу виконавчої влади Радехівська райдержадміністрація №718 від 28.12.1998 (а.с. 36-40). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4812460122021 від 17.11.2021 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1209 га, кадастровий номер 4623985900:03:000:0528 була зареєстрована 21.10.2021 відділом №1 Управління у Миколаївському районі Головного управління Держагеокадастру у Миколаївській області на підставі Рішення органу виконавчої влади Радехівська райдержадміністрація №718 від 28.12.1998 (а.с. 41-45). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. 12, 229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК УРСР). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, суд робить висновки, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved