Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

19.08.2022 р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, просить визнати раптову смерть [PERSON] , яка сталася [INFO] внаслідок гострої серцево-судинної недостатності (125.1 Атеросклеротична хвороба серця), страховим випадком, передбаченим пунктом 2.1.1 частини Б договору добровільного страхування № 227.630594315.111 від 04.04.2017 р.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» страхову виплату відповідно до пункту 1.3 договору добровільного страхування № 227.630594315.111 від 04.04.2017 р., укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування», в сумі 27 000,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 04.04.2017 грн між її батьком [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» було укладено договір добровільного страхування№ 227.630594315.111, за яким [PERSON] застрахував свої майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю, на суму 27 000,00 грн, а Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» зобов`язалося виконувати умови укладеного договору; вигодонабувачем за договором є Акціонерне товариства «Альфа-Банк». [PERSON] не допускав порушень договору добровільного страхування, вчасно вносив страхові платежі; вказаний договір за його життя не розривався, дія договору не припинялася, а [INFO] він помер. У жовтні 2021 р. відповідач відмовив у здійсненні страхової виплати. З відмовою відповідача переглянути рішення щодо виплати страхового відшкодування (лист Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» від 19.05.2022 р.) не погоджується, вважає, що відповідач порушує умови укладеного договору. Ухвалою суду від 26.08.2022 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» подано відзив на позовну заяву. Третьою особою: Акціонерним товариством «Альфа-Банк» пояснення щодо позову або відзиву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини справи, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків. Надані суду документи свідчать про те, що 04.04.2017 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток № 227.630594315.111, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю [PERSON] (пункт 2 частини А договору), вигодонабувачем є Акціонерне товариства «Альфа-Банк» (пункт 1.3 частини А договору). Перелік страхових випадків, умови здійснення страхових виплат, причини відмови у страховій виплаті, порядок зміни умов з припинення дії договору страхування, права обов`язки та відповідальність сторін зазначені у частині Б договору, що є його невід`ємною частиною (пункт 9 частини А договору). Строк дії договору: договір страхування діє протягом 1 календарного місяця з дати набрання чинності цього договору (пункт 5 частини А договору). Згідно пункту 7 частини А договору договір страхування набирає чинності з 0 год. 00 хв. дня, наступного за днем сплати страхувальником платежу в повному обсязі шляхом списання суми коштів, що дорівнює розміру страхового платежу для цієї особи за цим договором з рахунку страхувальника, відкритого в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», та за умови виникнення заборгованості страхувальника за цим рахунком згідно договору обслуговування кредитної картки на звітну дату, що зазначена у пункті 2 частини А цього договору. Після закінчення строку дії договору, визначеного у пункті 5 частини А договору, договір страхування може бути переукладений на новий строк, визначений у пункті 5 частини А договору, на таких самих умовах без обмежень кількості таких переукладень, за умови виконання сторонами положень пункту 7 частини А договору (пункт 8 частини А договору). Свідоцтво про смерть серії 1_КЕ № 467842, ВИДАНЕ 07.10.2021 Р. Машівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 68, про що 07.10.2021 р. складено відповідний актовий запис № 185. За змістом статтей 627, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначені умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. В силу статті 16 Закону України «Про страхування» та статті 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вимогами до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування, просить постановити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» страхову виплату відповідно до пункту 1.3 договору добровільного страхування № 227.630594315.111 від 04.04.2017 р., укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування», в сумі 27 000,00 грн. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вимогами до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування, свої вимоги обґрунтовує частиною першою статті 985 ЦК України, згідно якої страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку; обґрунтовує частиною першою статті 990 ЦК України згідно якої страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); обґрунтовує частиною першою статті 526 ЦК України, згідно якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; обґрунтовує пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування», згідно якої при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Суд, враховуючи, що позивач [PERSON] не є стороною укладеного договору, не є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення, що [PERSON] не довела порушення її права чи безпосереднього інтересу, а тому вона є неналежним позивачем у цій справі, означене є підставою для відмові в позові (подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 р. у справі № 910/10647/18, від 08.10.2019 р. у справі № 916/2084/17). Щодо інших вимог позову, то у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 р. у справі № 761/45721/16-ц зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити». При таких обставинах не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи, оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed