Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

У січні 2023 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу. Позовна заява обґрунтовується тим, що 30.10.2019 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №EP-131752652. Відповідно до вказаного Полісу забезпечений транспортний засіб - марки «BMW», модель «320», д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності по вказаному Полісу за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю становить 260 000,00 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 гривень, розмір франшизи - 2 600,00 гривень. 26.02.2020 року у місті Києві по вул. Квітки Цісик, 36 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «SKODA», модель « RAPID», д.н.з. [NUMBER] , належного ТОВ «ПРОМАГРОАЛЬ ЯНС», під керуванням [PERSON] . Відповідач, керуючи забезпеченим транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості руху, не Догримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем SKODA RAPID, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] на момент ДТП керував забезпеченим транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 (a) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2. ст. 126 КУпАП. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22.05.2020 року, що не оскаржувалась та набрала законної сили 02.06.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. в дохід держави. У подальшому позивач отримав письмові пояснення від відповідача та потерпілого. Суб?єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТНО-АСИСТУЮЧА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ» проведено оцінку автомобіля SKODA RAPID, д.н.з. [NUMBER] , за результатами якої складено звіт №19053 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Згідно Звіту та ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТ3 складає 100 727,23 грн. Значення коефіцієнта фізичного зносу складових (Е3) автомобіля складає 0,57. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 61 063,96 грн. 24.03.2020 року Потерпілою особою було подано до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Заяву на виплату. 28.05.2020 року Страховиком складено Страховий акт №200000291004-1 та Розрахунок суми страхового відшкодування до справи №200000291004, здійснений на підставі Звіту. Згідно вказаних документів розрахована до відшкодування Потерпілій особі загальна сума склала 53 477,05 грн., оскільки Страховиком при її розрахунку із визначеної у Звіті суми було вираховано безумовну франшизу у розмірі 2 600,00 грн., а також страхове відшкодування було зменшено на 4 986,91 грн, у зв?язку із вирахуванням суми ПДВ із суми вартості деталей. На підставі вказаних вище документів, 29.05.2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «ПРОМАГРОАЛЬЯНС» у розмірі 53 477,05 гривень. На підставі викладеного, позивач вважає, що оскільки Відповідач на момент ДТП керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» набуло право зворотної вимоги до заподіювача шкоди - [PERSON] , на суму виплаченого Потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 53 477,05 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою з додатками отримав 29.04.2023 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк Відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 16 січня 2023 року. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв?язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до статей 1 та 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, є страховий поліс. Суд встановив, що між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] укладено поліс №ЕР-131752652 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб - марка «BMW», модель «320», д.н.з. [NUMBER] , строк дії договору з 31.10.2019 року по 30.10.2020 року включно. Ліміт відповідальності по вказаному Полісу за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю становить 260 000,00 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 гривень, розмір франшизи - 2 600,00 гривень (а.с. 10). За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року (справа №756/3854/20, провадження №3-2894/20) 26 лютого 2020 року [PERSON] о 18 год 00 хв. на вул. Квітки Цісик, 36 в м. Києві, керуючи автомобілем BMW. д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Skoda. д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 12.1. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст. 126 КУпАП. Постанова набрала законної сили 02.06.2020 року (а.с. 29-30). Наявність вини [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді за участю забезпечного траснпортного засобу «BMW», модель «320», д.н.з. [NUMBER] , що відбулась 26 лютого 2020 року, крім того, підтверджена у відповіді від НПУ та Поясненнях потерпілого щодо події від 05.03.2020 року у справі №291004 (а.с. 11-12; 13-14). 26.03.2020 року [PERSON] надав голові правління ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву, в якій вказав, що по справі №291004 не може надати копію свого посвідчення водія, оскільки в нього їх немає та ніколи не було, 26.02.2020 року він керував автомобілем BMW 320 д.н.з. [NUMBER] за відсутності посвідчення водія, оскільки він був неповнолітнім (а.с. 15). Крім того, листом від 13.04.2020 року №31/7525 Головний сервісний центр МВС надав інформацію про те, що станом на 09.04.2020 року у базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформація про видачу посвідчення водія на ім?я [PERSON] , [INFO] , відсутня (а.с. 31). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. №19053 від 28.05.2020 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження SKODA RAPID д.н.з. [NUMBER] станом на 12.03.2020 року дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ 61 063,96 грн., (а.с. 16-22; 23-25). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таким чином, потерпілий має право вимоги до страховика в договірному зобов`язанні згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховик здійснює виплати відповідно до умов договору, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде визнана страховим випадком, виключно в межах страхової суми. 24.03.2020 року [PERSON] на ім?я голови правління ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» написав заяву на виплату (а.с. 26). 28.05.2020 року Страховиком ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» складено Страховий акт №200000291004-1 та Розрахунок суми страхового відшкодування до справи №200000291004. Згідно вказаних документів розрахована до відшкодування Потерпілій особі загальна сума склала 53 477,05 грн. (а.с. 27-28). Відповідно до платіжного доручення №3Р053917 від 29 травня 2020 року УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на кредитний рахунок, зазначений [PERSON] у заяві від 28.05.2020 року, здійснило платіж у розмірі 53 477,05 грн. із призначенням «Відшкод. зг. страх. акту №200000291004-1 від 28.05.20 ТОВ «Промагрольянс»…» (а.с. 32). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Також у частині першій статті 1191 ЦК України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Так, згідно з підпунктом «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Як встановлено судом, [PERSON] 26.02.2020 року, в день дорожньо-транспортної пригоди, керував автомобілем BMW 320 д.н.з. [NUMBER] за відсутності посвідчення водія. З огляду на те, що [PERSON] , який спричинив ДТП, керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» як страховика, що виплатив страхове відшкодування, з?явилось право регресу до нього, як водія забезпеченого транспортного засобу і це право підлягає захисту судом. Крім того, суд встановив, що позивач надсилав [PERSON] претензію та вимогу щодо відшкодування в порядку регресу суми у розмірі 53 477, 05 грн., але відповідачем зазначені вимоги виконані не були (а.с. 33; 34-35). Обставини, викладені позивачем, відповідач не спростував. Відповідно до ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, здійснивши оплату страхового відшкодування до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перейшло право регресної вимоги до [PERSON] в розмірі сплаченої суми на користь власника пошкодженого транспортного засобу, тобто у розмірі 53 477, 05 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач просить суд стягнути із відповідача судові витрати у сумі 15 850,26 грн., що включають 2 481,00 грн. судового збору та 13 369,26 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. підлягають стягненню із відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 369, 26 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, на виконання вказаних вимог, позивачем до позовної заяви долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та детальний опис робіт. Відповідно до детального опису робіт від 28 грудня 2022 року, адвокатом загалом витрачено 6 годин на виконання робіт, пов?язаних зі справою (а.с. 40), а відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, які ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» поніс і які очікує понести в зв?язку із розглядом даної оправи становись 13 369,26 грн. (а.с. 36) Інших розрахунків суду надано не було. П.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved