Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріальний округу Поліщук Олена Валентинівна, в якому просить суд Визнати причини пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - поважними, встановити позивачу додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування\~позову зазначив,\~що мешкає\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~р.\~У 2021\~році було\~складено Заповіт\~з [PERSON] \~на житлову\~кімнату за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~при здоровому\~розумі та\~ясній пам`яті\~з [PERSON] \~на ім`я\~заявника.\~Заповіт було\~складено за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що було\~робочим місцем\~ [PERSON] ,\~приватного нотаріуса\~Харківського міського\~нотаріального округу,\~о 14\~годині 00\~хвилин в\~двох примірниках,\~з яких\~перший примірник\~залишився у\~справах нотаріуса,\~а другий\~виданий заповідачу.\~На прохання\~ [PERSON] \~з його\~слів текст\~заповіту записаний\~нотаріусом за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів,\~що посвідчено\~приватним нотаріусом\~Харківського міського\~нотаріального округу,\~25.11.2011\~року,\~реєстр №\~3527\~від 25.11.2021р.\~ [PERSON] ,\~позивач \~знав більше\~двадцяти років,\~допомагав йому,\~коли хворів\~відвідував у\~лікарні,\~турбувався за\~ним,\~коли родичі\~відмовились йому\~допомагати.\~Коли він\~почав хворіти\~і в\~останній рік\~його життя\~було йому\~дуже важко\~ пересуватися\~самостійно,\~ заявник\~його возив\~на власному\~автомобілі у\~лікарню на\~обстеження і\~бажання його\~було жити\~на свіжому\~повітря,\~я йому\~це бажання\~забезпечив.\~ [PERSON] ,\~помер [INFO] ,\~ У встановлений законом шестимісячний строк не встиг подати заяву про прийняття спадщини, а саме: через введений в Україні Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року воєнний\~стан,\~тому у\~мене виникли\~об`єктивні\~та істотні\~труднощі для\~своєчасної подачі\~заяви про\~прийняття спадщини.\~За таких\~обставин,\~позивач \~просить визначити\~йому додатковий\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті померлого\~ [PERSON] .\~ Стосовно заповіту\~20\~березня 2023\~року,\~заявник звернувся\~до приватного\~нотаріуса \~Поліщук О.В.,\~ де\~йому відкрили\~спадкову справу,\~ приватний\~нотаріус Поліщук\~О.В.\~видала інформаційну\~довідку зі\~Спадкового реєстру\~за №\~71850386\~ від\~20.03.2023\~року та\~ Постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~за вих.\~№ 25/02-31\~від 20.03.2023\~року щодо\~відмови [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~кімнату номер\~ [NUMBER] ,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідно до\~ст.\~ст.\~107,\~109,\~118\~Цивільного процесуального\~кодексу України. Спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно заповіту є [PERSON] про, що свідчить лист Вих. № 29/02-14 від 27.03.2023 року МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ СХІДНЕ МІЖРЕГІОНАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (м.Харкова) ЇАРКІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ НОТАРІАЛЬНИЙ ОКУРГ приватного нотаріуса Поліщук О.В., який постійно проживав за адресо: [ADDRESS] станом на 27.09.2023р., наявні дані про те, що єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, в матеріалах справи є дані про належне їх повідомлення. відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);\~\~характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що 25.11.2011 року [PERSON] на ім`я заявника [PERSON] склав заповіт на житлову кімнату за адресою: [ADDRESS] . Заповіт було складено за адресою: [ADDRESS] , що було робочим місцем [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, о 14 годині 00 хвилин Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В., 25.11.2011 року, реєстр № 3527 від 25.11.2021р. Як вбачається свідоцтва про смерть, виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Мітістерства юстиції м.Харкова 25 березня 2023 року, [PERSON] , який народився в Хмельницькій області, Камянець-Подільський район, село Кам`янка, помер [INFO] , актовий запис № 214. 20 березня 2023 року [PERSON] звернувся\~до приватного\~нотаріуса \~Поліщук О.В.,\~ де\~йому відкрили\~спадкову справу,\~ приватний\~нотаріус Поліщук\~О.В.\~видала інформаційну\~довідку зі\~Спадкового реєстру\~за №\~71850386\~ від\~20.03.2023\~року та\~ Постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~за вих.\~№ 25/02-31\~від 20.03.2023\~року щодо\~відмови [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~кімнату номер\~ [NUMBER] ,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідно до\~ст.\~ст.\~107,\~109,\~118\~Цивільного процесуального\~кодексу України. Спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно заповіту є [PERSON] про, що свідчить лист Вих. № 29/02-14 від 27.03.2023 року Міністерства юстиції України Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харкова) Харківський міський нотаріальний округ приватного нотаріуса Поліщук О.В., який постійно проживав за адресо: [ADDRESS] станом на 27.09.2023р., наявні дані про те, що єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину [PERSON] . Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Пунктом 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції (далі - Порядок) передбачено, що При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Пунктами 3.1-3.5 глави 10 Порядку передбачено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим\~Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Позивач заяву до нотаріуса для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подала з поважних причин, зокрема через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи обставини справи, а також те, що позивач, який є єдиним спадкоємцем, який звернувся за свідоцтвом про прийняття спадщини, пропущено строк для прийняття спадщини з причин, які визнані судом поважними, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду чинності.

Outcome: approved