Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що з відповідачкою [PERSON] вони зареєстрували шлюб 02.10.2005 року у виконкомі Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 14. В провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області знаходиться цивільна справа до відповідачки про розірвання шлюбу. Зазначає, що від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка на утримання дитини добровільно коштів не надає, інших утриманців не має, працює по найму у фізичних осіб, їздить на роботу за межі України, а тому бажає, щоб вона сплачувала аліменти у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно на дитину до досягнення повноліття. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити, стягнути аліменти з [PERSON] на його користь на утримання сина у сумі по 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, представник позивача - адвокат Маковійчук П.В. скерував до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги про стягнення аліментів. Просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.10.2005 року у виконкомі Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.06.2006. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.11.2006 року. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов № 229 від 21.02.2023 року, що [PERSON] проживає разом із сином, в одному будинку, виховує та здійснює за ним догляд. Дружина [PERSON] у 2012 році виїхала за межі України і з сином не спілкується. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком віком від 6 до 18 років - 2833 грн. Відповідно до ч.2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач посилався на те, що відповідачка є працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. З огляду на вищевикладене розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття суд вважає аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на дитину до її повноліття. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073,60 гривень, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved