Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

03 березня 2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає, що 12.08.1995 року вона уклала з [PERSON] шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Міжгірської районної Ради народних депутатів. Від шлюбу з відповідачем у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є вже повнолітніми, та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Вказує позивачка ,що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим 21.04.2022 року рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/212/22) шлюб було розірвано. Зазначає в обґрунтування позовних вимог, що після розірвання шлюбу неповнолітня дочка [PERSON] залишалася проживати разом з нею, але їй важко забезпечувати у повному обсязі її потреби. Відповідач на утримання неповнолітньої дочки коштів не надає. Джерел доходу вона не має, оскільки не працевлаштована. Відповідач може брати участь спільно з нею в утриманні неповнолітньої дочки, але не бажає виконувати свій батьківський обов`язок належно, що змушує її звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1416,50 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення нею позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] в ухвалі суду запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надіслана відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] та відповідачем отримано ухвала суду та позовна заява з додатками, що підтверджується трекінгом «Укрпошти» про отримання поштової кореспонденції за накладною відправлення № 9000003646915 та яке міститься в матеріалах справи (а.с.25). Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши надані позивачкою докази, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачкою позовні вимоги, оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] з 12.08.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21.04.2022 року рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/212/22) було розірвано, що підтверджується рішенням по справі № 302/212/22, яке набрало законної сили 24.05.2022 року та копія якого міститься в матеріалах даної цивільної справи (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей, двоє з яких на теперішній час є повнолітніми, а донька [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою особою та в свідоцтві про народження якої батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , а саме сторони по справі, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Неповнолітня донька [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Міжгірської селищної ради №844 від 24.02.2023 року (а.с.7,12). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1416,50 грн. прямо визначений ч.1 ст.184 СК України та не є надмірним з точки зору звичайних, необхідних потреб неповнолітньої дитини та забезпечення рівня її життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Приймаючи до уваги обставини справи, те, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, також те, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання неповнолітньої доньки [PERSON] сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1416,50 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, почавши стягнення з 03 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2023 року становить 1073,60 грн., оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору за даною категорією справ, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved