Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач\~звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Хмельницької обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням та діями органів досудового слідства, прокуратури. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що внаслідок незаконного притягнення позивача до кримінальної відповідальності органом досудового розслідування та прокуратурою йому завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що він 27 місяців знаходився під слідством та судом, з яких 37 днів перебував під вартою, в місцях позбавлення волі. При цьому, [PERSON] незаконно та безпідставно пред`явлено звинувачення у злочинах, яких він не скоював. Просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури в розмірі 1000000,00 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 30000,00 гривень. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 березня 2021 року суд залишив позовну заяву [PERSON] без руху. 22 березня 2021 року представник позивача виконав вимоги зазначені у вищевказаній ухвали, подавши уточнену позовну заяву. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 березня 2021 року суд відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 14 квітня 2021 року представником Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області було подано відзив, зі змісту якого вбачається, що останній не погоджується із об ставниками викладеними у позові, оскільки позивач жодними доказами не підтвердив якими саме діями чи бездіяльністю йому було завдано шкоди та чим визначається її розмір, вказує лише про її наявність. Просить відмовити у задоволенні позову та стягненні витрат на правничу допомогу. 22 квітня 2021 року Першим заступником керівника Хмельницької обласної прокуратури було подано відзив, в якому вказує, що наведений розмір моральної шкоди позивачем нічим не підтверджений та не містить жодної формули розрахунку, на підставі якої він дійшов висновку, що саме грошова сума у розмірі 1\~000\~000,00 грн. підлягає відшкодуванню, тому просить позовну заяву залишити без задоволенні, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. 05 травня 2021 року представником Державної казначейської служби України було подано відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , оскільки він є не обґрунтованим. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 вересня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що ним під час участі в захисті [PERSON] на досудовому слідстві було виявлено, що постанова про створення групи прокурорів не булі підписана , він подав клопотання про звільнення [PERSON] з під варти. Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 152 , ч. 1 ст. 125 , ч. 1 ст. 122 КК України було закрито слідчим. Після закриття провадження органами досудового розслідування позивач переслідувався за ч. 1 ст. 296 КК України за якою позивача було виправдано вироком Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 23 травня 2019 року. Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 30000 гривень, то не є позовна вимога, то вимога про вирішення питання про судові витрати і ним буде подано заява про ухвалення додаткового рішення. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Розмір моральної шкоди обгрунтовує перебуванням під вартою та тривалістю переслідування за ч.1 ст. 296 КК України. Крім того під час перебування його під вартою з домоволодіння. Де він проживав були викраденні різні приладдя та господарський інвентар. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, подав письмовий відзив в якому позов не визнав. Прокурор в ході судового розгляду позов не визнав. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в ході судового розгляду пояснив, що провадження в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 152 , ч. 1 ст. 125 , ч. 1 ст. 122 КК України було закрито з нереабілітуючих обставин за примиренням обвинуваченого з потерпілими. Заслухавши представника позивача та прокурора, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 13 червня 2018 року слідчим Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гайдук Д. О. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018240070000961 за ч. 1 ст. 152 КК України. Як зазначено у витягу з Єдину реєстру досудових розслідувань 13.06.2018 року близько 01 години в м. Кам`янці-Подільському [PERSON] підозрювався в тому, що знаходячись в приміщенні квартири [ADDRESS] із застосуванням фізичного насильства до [PERSON] , всупереч її волі вступив з нею в статеві зносини природним шляхом, згвалтувавши її. Крім того, 13.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Страпак Н. А. були внесені відомості за ч. 1 ст. 122 КК України. Як зазначено у витягу з Єдину реєстру досудових розслідувань 13.06.2018 року близько 01 години 00 хв. м. Кам`янці-Подільському [PERSON] підозрювався в тому , що знаходячись в приміщенні квартири [ADDRESS] безпричинно наніс [PERSON] біля десяти ударів обома руками і ногами в область голови, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, перелому четвертого, сьомого, дев`ятого ребр справа, п`ятого, десятого ребра зліва, чисельних забитих ссадин верхніх і нижніх кінцівок, закритої черепно-мозкової травми, які по ступені тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Також, 13.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Страпак Н. А. були внесені відомості за ч. 1 ст. 125 КК України. Як зазначено у витягу з Єдину реєстру досудових розслідувань 13.06.2018 року близько 01 години 30 хв. м. Кам`янці-Подільському [PERSON] підозрювався в тому, що знаходячись в приміщенні квартири [ADDRESS] наніс один умисний удар долонею правової руки область обличчя [PERSON] та численні удари ногою в область голови та тулубу внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми , забою грудної клітки справа, забою лівого передпліччя, струсу головного мозку , які по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. 14 червня 2018 року Ухвалою слідчого судці Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, [PERSON] , було задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янець- Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, Гайдук Д. О., про призначення судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018240070000961 за ч. 1 ст. 152 КК України. Згідно висновку експерта № 297 від 06.07.2018 року у [PERSON] тілесних ушкоджень характерних при боротьбі та самообороні при насильницькому статевому акті на момент проведення судово-медичної експертизи не виявлено. 13 червня 2018 року о 10 год. 45 хв. [PERSON] було затримано, про що зазначено в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину складеного старшим слідчим СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Марцинів Є. В. о 14 год. 40 хв. Як зазначено в протоколі затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину - [PERSON] підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України. 13 червня 2018 року о 19 год. 19 хв. [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 152 КК України. 15 червня 2018 року слідчим суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, Воєвідко Я.І., відносно [PERSON] було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 18 червня 2018 року слідчим Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Катеренюк А.В. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018240070000989 за ч. 1 ст. 296 КК України. 19 червня 2018 року [PERSON] було оголошено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 296 КК України. Постановою прокурора Кам`янець Подільської місцевої прокуратури від 20 липня 2018 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201824070000961 від 13 червня 2018 року було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині оголошення підозри [PERSON] за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 152 КК України за відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 20 липня 2018 року слідчим суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області запобіжний захід [PERSON] скасовано. При скасуванні запобіжного заходу судом було враховано закриття прокурором провадження в частині оголошення підозри [PERSON] за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 152 КК України за відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення , а також те, що підозра [PERSON] 19.06.2018 року була складена слідчим за погодженням з прокурором, який не мав повноважень прокурора у кримінальному провадженні через те, що постанова про створення групи прокурорів, яка містилась в матеріалах кримінального провадження , не була підписана заступником прокурора місцевої прокуратури, що було виявлено адвокатом Мельником А.І. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження при виконанні ч. 1 ст. 221 КПК України. 23 травня 2019 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було розглянуто кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 296 КК України і винесено вирок яким [PERSON] було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та виправдано за ч. 1 ст. 296 КК України. Не погоджуючись із вказаним вироком, прокурором Садовським С. М. було подано апеляцію. 10 вересня 2020 року Хмельницьким апеляційним судом було розглянуто дане кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора і винесено Ухвалу, якою апеляцію прокурора залишено без задоволення, а вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року - без змін. В касаційному порядку ні вирок суду першої інстанції ні ухвала суду апеляційної інстанції прокурором не оскаржувалась. Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Порядок відшкодування такої шкоди встановлюється законом (частина сьома\~статті 1176 ЦК України). Таким спеціальним нормативно-правовим актом є\~Закон України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~(далі - Закон). Статтею 1 Закону\~передбачено, що відповідно до положень цього\~закону\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених\~законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «;Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю»\~та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених\~Законом України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР, виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду (пункт 1 частини першої\~статті 2 цього Закону). Статтею 4\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і судувизначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Така правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2203цс15 від 02 грудня 2015 року, від якої не відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18). Розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Визначаючи строк перебування позивача під судом і слідством, суд вважає, що його початком є 13 червня 2018 року - день внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань , а останнім днем перебування позивача під слідством і судом є 10 вересня 2020 року - дата винесення Ухвали Хмельницького апеляційного суду, оскільки розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснювався за апеляцією прокурора. Суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню і на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 180229 гривень 91 коп. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь душевних страждань , яких зазнав позивач внаслідок кримінального переслідування, тривалість перебування позивача під слідством і судом з 13 червня 2018 року по 10 вересня 2020 року, розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи судом 6700 гривень на місяць, що становить 180229 гривень 91 коп. ((26 місяців х 6700 гривень) + ( 6700 гривень / 31 день х 28 днів)). При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує , що постановою прокурора Кам`янець Подільської місцевої прокуратури від 20 липня 2018 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201824070000961 від 13 червня 2018 року було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині оголошення підозри [PERSON] за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 152 КК України за відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до\~статті 2 ЦК України\~учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі\~статті 1176 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути\~\~відповідачем.\~\~ Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого\~указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга\~статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 170 ЦК України\~держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року в справі № 910/23967/16). На підставі викладеного,

Outcome: partial