Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Представник позивачки, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням суду від 29 серпня 2019 року шлюб між подружжям розірвано, дочку залишено проживати з матір`ю. Зазначає, що згідно рішення суду від 10 вересня 2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі по 1800 грн. Вказує, що з кожним днем дитина потребує більших коштів на своє утримання забезпечення речами першої необхідності, продуктами харчування, канцтовари, ліки та одяг. Крім того дитина сторін є інвалідом дитинства з діагнозом вроджена аномалія товстого кишківника (доліхоколон), у зв`язку із чим потребує додаткових витрат на лікування, та проведення заходів з метою підтримання стану здоров`я У зв`язку із загальною інфляцією, зростом цін на житлово-комунальні послуги, продукти харчування, відповідно погіршилося її матеріальне становище і вона не здатна самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Позивачка вказує, що відповідач є молодого віку, працездатний, фізично здоровий, інших утриманців не має, має стабільний дохід від роботи за кордоном, що дає йому можливість належним чином виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дитини та сплачувати аліменти в розмірі, що буде достатнім для належного її забезпечення. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частки від всіх видів отриманих доходів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Атаманюк подав заяву про розгляд справи в його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено\~судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення суду від 29 серпня 2019 року. (а.с. 7). Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 вересня 2019 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі 1\~800 грн. (а.с. 8-9). Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суми прожиткового мінімуму на 2023 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" складає для дітей віком від 6 до 18 років 2\~833 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітній син сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, аліменти, визначені попереднім рішенням суду є недостатнім для належного утримання дитини, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує його мінімальні потреби, достатні для повноцінного розвитку, та враховуючи, що позивачка разом із сином є внутрішньо переміщеними особами, що зумовлює додаткові витрати на утримання дитини. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своєму неповнолітньому синові до досягнення ним повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців не має, протилежного судом не встановлено, потреби дитини щодо витрат на лікування, харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, а також те, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину з часу постановлення попереднього рішення суду зріс, суд вважає, що за даних обставин можливим змінити спосіб стягнення аліментів та визначити їх у вказаному представником позивачки розмірі, що буде об`єктивним та справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved