Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого вказав, що він з 04.04.2018 по 30.03.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 30.03.2020 був звільнений з підприємства за ч.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. При звільненні роботодавець у порушення вимог трудового законодавства своєчасно не провів з ним остаточного розрахунку. Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.11.2021 з відповідача на його користь була стягнута заборгованість по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів в сумі 73687 грн 13 коп. Вказаним рішенням встановлено, що його середньоденна заробітна плата складає 859 грн 79 коп. Оскільки в порушення трудового законодавства відповідач не розрахувався з ним у день звільнення, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 100000 грн за період з 01.12.2021 (наступний день після ухвалення судового рішення по справі № 226/2732/21) до 31.03.2023 (день фактичного розрахунку) із розрахунку 859 грн 79 коп., з урахуванням співмірності, а також понесені ним витрати зі сплати судового збору. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ухвалою суду від 21.04.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.11.2021 у справі № 226/2732/21 (провадження № 2/226/817/2021) з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів в сумі 73687 грн 13 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні без утримання податків та інших обов`язкових платежів за період з 30.09.2021 по 30.11.2021 в сумі 36970 грн 97 коп. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» 04.04.2018 до 30.03.2020, працюючи прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті, був звільнений за згодою сторін згідно із ч.1 ст.36 КЗпП України. В день звільнення позивач не працював. 12.08.2021 ним на адресу відповідача була направлена заява про проведення з ним повного розрахунку у зв`язку із звільненням, яка була повернута з поміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні було стягнуто з 30.09.2021 (наступний день після отримання відповідачем копії позовної заяви) до 30.11.2021 (день ухвалення рішення). Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено Законом. Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 02.05.2023 середньоденна заробітна плата [PERSON] , яка розрахована згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 за два останні місяці роботи перед звільненням, складає 859 грн 79 коп. Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Висовуючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 01.12.2021 (наступний день після ухвалення судового рішення по справі № 226/2732/21) до 31.03.2023 (день фактичного розрахунку). Цей період відповідає правовим нормам і усталеній судовій практиці. У той же час період розрахунку відшкодування, передбачений ст.117 КЗпП України, обмежений, він повинен бути не більше шести місяців. Відповідно до рішення суду від 30.11.2021 у справі № 226/2732/21 (провадження № 2/226/817/2021) з відповідача на користь позивача вже стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.09.2021 по 30.11.2021 в сумі 36970 грн 97 коп., тобто за два місяці. З урахуванням встановленого ст.117 КЗпП України обмеження позивач має право на отримання відшкодування ще за чотири місяці, а саме за період з 01.12.2021 до 01.04.2022, що буде дорівнювати 72222 грн 79 коп., із розрахунку: 84 робочих дні х 859 грн 79 коп. З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17. Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, а саме 73687 грн 13 коп., яка вказана відповідачем після утримання обов`язкових податків і зборів, період затримки виплати такої заборгованості (понад три роки), граничний шестимісячний період для стягнення середнього заробітку за час затримки, вже стягнуте за рішенням суду від 30.11.2021 передбачене ст.117 КЗпП України відшкодування в розмірі 36970 грн 97 коп., суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача в сумі 72222 грн 79 коп., яка і підлягає відшкодуванню з роботодавця. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2684 грн з 1 січня 2023 року. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У грошовому виразі це становить 858 грн 88 коп. (2684 грн х 0,4 х 0,8). Позивачем при зверненні до суду через систему «Електронний суд» сплачено мінімальну ставку судового збору в сумі 858 грн 88 коп., яку слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача. На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial