Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Станом на 17.04.2023 року до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний позов. Ухвалою судді від 02.05.2023 року відкрито провадження по справі і розгляд призначено на 31.05.2023 року. Станом 31.05.2023 року, позивач у судове засідання не з"явилася, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідомлення. Відповідач, в\~судове засідання\~не з`явився,\~будучи належним\~чином,\~повідомленим про\~день,\~час та\~місце слухання\~справи,\~ про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідомлення. Відзиву на позов не подав. Станом на 30.05.2023 року направив на адресу суду телефонограму, якою прохав провести розгляд справи за його відсутністі та вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом з"ясовано наступне. З матеріалів справи вбачається, що у сторін у шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підтвердженням даного є свідоцтва про народження (а.с.№10, 11). У позовній заяві позивач зазначає, що вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, так як подальше збереження шлюбу є неможливим. На даний час, вся сім"я зареєстрована за однією адресою, про що свідчить довідка про склад сім"ї (а.с.№12). Як зазначає позивач, відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона утримує їх самостійно і проживають вони з нею за вказаною адресою реєстрації.Тому вона прохає суд стягнути з відповідача алміненти у розмірі 1\\3 частини усіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до\~п.\~17\~Постанови Пленуму\~ВСУ «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~15.05.2006\~року N\~3\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). З позовної заяви судом вбачається, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, аліментних зобов`язань не має. Доказів про те, що відповідач інвалід або страждає хронічними захворювання, суду не надав. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Останній, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребувані судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом суд встановлює розмір аліментів на утримання дитітей у розмірі 1/3 частини але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 17.04.2023 року та до досягнення старшою дитиною віку повноліття - [INFO] Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків у утриманні дітей, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України, та має забезпечити право Поліни та [PERSON] на рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 17.04.2023 року. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.

Outcome: approved