Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», в якому просила визнати припиненим право іпотеки [PERSON] за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою Р.О. щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м., за адресою: [ADDRESS] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 2515059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2015 року та 04 лютого 2016 року між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено договори банківського вкладу, відповідно до яких ПАТ «Фідобанк» прийняв грошові кошти в розмірі 130 000,00 доларів США на строк до 18 червня 2016 року та в розмірі 170 000,00 доларів США на строк до 04 серпня 2016 року. У забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.О., за умовами якого банк передав в іпотеку [PERSON] нежитлові приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв. м, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 783 від 20 травня 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Фідобанк» з 20 травня 2016 року по 19 червня 2016 року, яку було продовжено до 19 липня 2018 року. Згідно з протоколом від 10 червня 2016 року засідання комісії з перевірки правочинів за кредитними операціями, комісією виявлено договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, укладений з [PERSON] , який має всі ознаки нікчемності, на підставі чого видано наказ № 124 від 15 червня 2016 року «Щодо заходів про визнання в ПАТ «Фідобанк» договорів іпотеки нікчемними за результатами перевірки». 09 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. проведено державну реєстрацію права власності нежитлових приміщень з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салона краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі договору іпотеки від 30 жовтня 2015 року та видано позивачу свідоцтво про право власності на це нерухоме майно. 14 січня 2021 року відбувся відкритий електронний аукціон щодо реалізації права вимоги ПАТ «Фідобанк». За результатами проведеного аукціону та згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-12-17-000004-b переможцем стало ТОВ «ФК Капітал Джірінг». 04 березня 2021 року ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» уклали договір № GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В., за умовами якого позивач набув майнові права щодо нерухомого майна: нежитлове приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору. Позивач вказує, що постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/26-ц, зокрема, визнано за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» право власності на спірне нерухоме майно. Посилаючись на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився запис про іпотеку та запис про обтяження нерухомого майна, внаслідок чого позивач позбавлений можливості розпоряджатися власним майном, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/6230/22 за правилами загального позовного провадження. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПУАТ «Фідобанк» подав відзив на позовну заяву, у якому, посилаючись на нікчемність правочину, на підставі якого вчинено державну реєстрацію, вказав, що права [PERSON] як іпотекодержателя припинені, а записи про іпотеку містяться у Реєстрі незаконно та підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. 06 лютого 2023 року адвокат Хоменко В. О. в інтересах [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому посилалась на те, що на момент укладення між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Каітал Джирінг» договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04 березня 2021 року, банк не був власником спірного нежилого приміщення та майнових прав на нього, а будь-які майнові права щодо об`єкту нерухомості не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач також зазначає, що рішенням суду в адміністративній справі № 826/10788/16 від 19 квітня 2017 року встановлені обставини відсутності ознак нікчемності на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» договору іпотеки, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] . Також відповідач вказує, що внаслідок укладення між банком і позивачем договору купівлі-продажу, не відбулася передача прав до ТОВ «ФК «Капітал Джирінг» за договором іпотеки, не відбувалося заміни особи у іпотечних правовідносинах, а тому права позивача не порушуються. Водночас відповідач посилається на те, що за нормами спеціального Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову припинення права іпотеки. У відзиві відповідач також просив залишити без розгляду вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 2515059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41, посилаючись на те, що така вимога була предметом розгляду у справі № 826/10788/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Романа Олеговича, за участю третьої особи - [PERSON] про визнання протиправним та скасування записів про заборону відчуження та обтяження, зобов`язання вчинити дії. З огляду на викладене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 13 лютого 2023 року ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» подало відповідь на відзив, у якій зокрема зазначило, що позивач не є а ні стороною, а ні учасником у справі № 826/10788/16, предмет позову у цій справі є відмінним від предмету спору у справі № 826/10788/16, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду. У поданих запереченнях представник відповідача - адвокат Хоменко В.О. додатково просила застосувати позовну давність, посилаючись на те, що позивач, який є правонаступником банка, був обізнаний про наявність порушеного права з 16 червня 2016 року, звернувся до суду з позовом лише у 2022 році, тобто з пропуском позовної давності, яка закінчилася 16 червня 2019 року. Заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 18 грудня 2015 року та 04 лютого 2016 року між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено договори банківського вкладу, відповідно до яких ПАТ «Фідобанк» прийняв грошові кошти в розмірі 130 000,00 доларів США на строк до 18 червня 2016 року та в розмірі 170 000,00 доларів США на строк до 04 серпня 2016 року. У забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами, ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р. О., за яким банк передав в іпотеку [PERSON] нежитлові приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв. м, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 783 від 20 травня 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Фідобанк» з 20 травня 2016 року по 19 червня 2016 року, яку було продовжено до 19 липня 2018 року. Наказами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 32 від 25 травня 2016 року та № 67 від 06 червня 2016 року створено комісію щодо перевірки правочинів на предмет виявлення договорів, що мають ознаки нікчемності в розумінні ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з протоколом від 10 червня 2016 року засідання комісії з перевірки правочинів за кредитними операціями, комісією виявлено договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, укладений з [PERSON] , який має всі ознаки, передбачені п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - правочин, умови якого передбачають передачу майна з метою надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку На підставі цього протоколу видано наказ № 124 від 15 червня 2016 року «Щодо заходів про визнання в ПАТ «Фідобанк» договорів іпотеки нікчемними за результатами перевірки». 09 вересня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. провела державну реєстрацію права власності нежитлових приміщень з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салона краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі договору іпотеки від 30 жовтня 2015 року та видала йому свідоцтво про право власності на це нерухоме майно. Вказані обставини встановлені постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/16-ц. 14 січня 2021 року відбулися публічні електронні торги (аукціон) щодо реалізації майнових прав на нерухомість, [ADDRESS] (176,3 кв.м.), переможцем якого згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-12-17-000004-b стало ТОВ «ФК Капітал Джірінг». 04 березня 2021 року ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» уклали договір № GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В. Відповідно до умов цього договору продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо нерухомого майна: нежитлове приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору. Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 753/23075/16-ц замінено ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг». Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/16-ц: - визнано протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09 вересня 2016 року та внесенні записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09 вересня 2016 року - скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно: нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , проведену на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09 вересня 2016 року. - скасовано свідоцтво про право власності [PERSON] на нежитлові приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ; - визнано за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» право власності на нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2022 року у справі № 753/23075/16 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залишено без змін. Залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у своїй постанові погодився з висновком апеляційного суду, що договір іпотеки з наступними змінами до нього, є нікчемним у силу закону з моменту укладення і не створює жодних юридичних наслідків, оскільки зобов`язання за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року прийняті банком у порядку, який не передбачений Законом України «Про банківські послуги», і умови цього договору передбачають окремі переваги для [PERSON] , так як вчинення такого виду правочинів невизначеному колу осіб - іншим клієнтам банку не пропонувалося. За висновком суду касаційної інстанції, установивши, що державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірне нерухоме майно проведена приватним нотаріусом на підставі нікчемного правочину, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні первісного позову та наявність підстав для задоволення зустрічного позову, що призведе до відновлення порушеного права банку, правонаступником якого є ТОВ «ФК «Капітал Джірінг», на належне йому майно. Як свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10 грудня 2021 року до реєстру внесено запис про реєстрацію права власності на спірні приміщення за ТОВ «ФК «Капітал Джирінг» на підставі рішення суду, серія та номер: 753/23075/16-ц, виданий 07.12.2021, видавник: Київський апеляційний суд. Згідно з статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Статтею 18 ЦПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отде, станом на дату звернення із позовом у цій справі та дату її вирішення ТОВ «ФК «Капітал Джирінг» є власником нежитлового приміщення з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Однак, як слідує з матеріалів справи, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис 11826593 про іпотеку, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25715059 від 30.10.2015, приватний нотаріус Падалка Роман Олегович, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 7823, виданий 30.10.2015, та запис 11826674 про обтяження, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015, приватний нотаріус Падалка Роман Олегович, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, обтяжувач: [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд (1) визнати припиненим право іпотеки [PERSON] за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою Р.О. щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] та (2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 2515059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41. Позивач посилався на те, що через наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаних записів про обтяження він не має можливості розпорядження власним майном. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Як передбачено частинами першою, другою стаття 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У частині другій статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зазначеною нормою також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 зазначено, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Власник майна (іпотекодавець) не позбавлений права звернутися з вимогою до іпотекодержателя про визнання права іпотеки відсутнім і саме такий спосіб захисту може бути належним та ефективним у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на дату звернення позивача із позовом у цій справі), ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Частиною другою статті 27 цього Закону визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться, зокрема, на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. У пункті 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц суд дійшов висновку, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/16-ц, яка залишена без змін касаційним судом, суд констатував, що договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалкою Р.О., за яким ПАТ «Фідобанк» передав спірне нерухоме майно в іпотеку [PERSON] , є нікчемним в силу статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не створює жодних юридичних наслідків. Наведена обставина стала підставою для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] та визнання права власності на спірне майно за позивачем у цій справі. Як визначено частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (частина п`ята цієї статті). Суд зауважує, що обтяження нерухомого майна іпотекою передбачає заборону або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном та виникає з моменту внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту такого обтяження. Отже, одночасне звернення до суду з позовними вимогами про визнання припиненим права іпотеки, на підставі якої проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є належним способом захисту порушених прав позивача на таке майно, а задоволення позову призведе до відновлення становища, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Доводи відповідача, що договір купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, укладений 04 березня 2021 року між ПАТ «Фідобанк» і ТОВ «ФК «Капітал Джирінг» щодо об`єкту нерухомого майна, який перебував у власності [PERSON] і ПАТ «Фідобанк» не був власником цього майна, суд відхиляє, оскільки питання дійсності цього договору не є предметом спору у цій справі. За обставинами цієї справи, вимоги позивача ґрунтуються на його праві власності на об`єкт нерухомого майна, яке визнано за ним на підставі рішення суду у справі № 753/23075/16-ц, і саме за захистом своїх прав як власника майна позивач звернувся до суду. Оцінка наявності чи відсутності підстав для набуття позивачем прав на спірний об`єкт нерухомого майна з огляду на положення статті 13 ЦПК України щодо меж розгляду справи та вказане вище рішення апеляційного суду не є предметом розгляду у цій справі. З цих же підстав суд відхиляє посилання відповідача на відсутність ознак нікчемності в договорі іпотеки, оскільки цим обставинам вже надана оцінка судами у справі № 753/23075/16-ц, які дійшли висновку про скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] , набуте ним в порядку реалізацій його права іпотекодержателя на звернення стягнення на це майно, та визнання за позивачем права власності на нього з підстав нікчемності договору іпотеки. Щодо залишення позову без розгляду У цій справі ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ПАТ «Фідобанк» про визнання припиненим права іпотеки [PERSON] за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою Р. О. щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 2515059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41. У справі № 826/10788/16 ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Романа Олеговича, за участю третьої особи - [PERSON] про визнання протиправним та скасування записів про заборону відчуження та обтяження, зобов`язання вчинити дії. Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (пункт 4 частини першої статті 257 ЦПК України). Тлумачення пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про залишення позову без розгляду є наявність у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі № 640/7778/18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір». Судом встановлено, що пред`явлений позов ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» про визнання припиненим права та скасування рішення державного реєстратора у цій справі є відмінним за предметом спору, підставами та суб`єктним складом від судового рішення, що набрало законної сили у справі № 826/10788/16 за адміністративним позовом ПАТ «Фідобанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Р. О., третя особа - [PERSON] , про визнання протиправним та скасування записів про заборону відчуження та обтяження, зобов`язання вчинити дії, тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України як на цьому наголошував відповідач. Суд також зауважує, що відповідно до вказаної підстави (пункт 4 частини першої статті 257 ЦПК України) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Водночас сам відповідач вказує, що у справі № 826/10788/16 суд ухвалив рішення, яким відмовив у позові ПАТ «Фідобанк», отже наведена відповідачем норма процесуального закону не є застосовуваною у цій справі. Щодо посилань відповідача на статтю 55 ЦПК України щодо обов`язковості для правонаступника всіх дій, вчинених у цивільному процесу до його вступу особою, яку він замінив, суд зауважує, що такі процесуальні наслідки для сторони настають лише у тій справі, у якій відбулася заміна сторони її правонаступником. Щодо позовної давності Відповідач у цій справі заявив про застосування позовної давності. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. За змістом загальних приписів заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. Закон не встановив вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання - письмового чи усного, що відповідає вимогам процесуального законодавства. Суд вважає відсутніми підстави для застосування позовної давності, оскільки виходячи із змісту вимог та предмету спору у цій справі, позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у розпорядженні ним майном. Відтак, оскільки позов ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» за своєю правовою природою є негаторним та може бути пред`явлений протягом усього часу тривання відповідного правопорушення, доводи заяви (викладеної у запереченні від 07 квітня 2023 року) про застосування наслідків пропуску позовної давності є безпідставними. Крім цього, суд виходить з того, що право власності на спірне нерухоме майно визнано за позивачем за рішенням суду від 07 грудня 2021 року та зареєстровано у Реєстрі 10 грудня 2021 року, а тому на думку суду саме з цього часу наявне порушення права позивача, за захистом якого від звернувся до суду. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved