Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника через систему «Електронний суд» звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що вона [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з досягненням пенсійного віку звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення їй пенсії за віком та надала необхідні документи, в тому числі і трудову книжку. В подальшому Головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві своїм листом їй роз`яснило, що за наданими документами [PERSON] та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Департаменту Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж [PERSON] становить 22 роки 4 місяці 11 днів. Однак до страхового стажу їй не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки та періоди навчання згідно диплому, оскільки вбачається невідповідність прізвищ в свідоцтві про розірвання шлюбу та свідоцтві про шлюб ( [PERSON] ). Заявник не може підтвердити стаж роботи, чим порушується її право, яке гарантується та охороняється законом. Просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що трудова книжка [NUMBER] , дата заповнення 19.12.1982 року на ім`я (російською мовою) «( [PERSON] », Атестат Міністерства побутового обслуговування населення Української РСР № 10936 та свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] від 28.01.1963 року належить [PERSON] , [INFO] , уродженка села Віролюбівка Костянтинівського району Донецької області, громадянка України, РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді від 31 березня 2023 року заяву [PERSON] ,\~заінтересована особа:\~Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~м.\~Києві,\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявниця в судове засідання не з`явилася. Відповідно до заяви просила суд розглядати справу в її відсутності та у відсутності її адвоката. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причин неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] в селі Віролюбівка, Костянтинівського району Донецької області, та є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта, серія [NUMBER] , виданого Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області 10 березня 2009 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з Атестатом Міністерства побутового обслуговування населення Української РСР №10936 [PERSON] закінчила Донецьке професійно-технічне училище. Час навчання 1 вересня 1979 року по 15 липня 1981 року. 19.12.1982 року відділом кадрів колгоспу «Красний партизан» Костянтинівського району Донецької області було видано трудову книжку колгоспника [NUMBER] на ім`я « [PERSON] », яка заповнена російською мовою. Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу Серія [NUMBER] , заповненого російською мовою « [PERSON] », 03 березня 1984 року зареєструвала шлюб з « [PERSON] » та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 21 листопада 2003 року зроблено запис за №53. Прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , [PERSON] 14 січня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». На підставі свідоцтва про шлюб прізвище в зазначеній трудовій книжці було змінено на «російською мовою [PERSON] » та « [PERSON] », про що свідчить відповідний запис у вказаній трудовій книжці. Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України від 08.02.2023 року за №2600-0211-8/22520 повідомлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки та періоди навчання згідно диплому, оскільки вбачається невідповідність прізвищ в свідоцтві про розірвання шлюбу та у свідоцтві про шлюб ( [PERSON] ). Заявник вказує, що наявні в трудовій книжці розбіжності в написанні її прізвища російською мовою, з даними, які зазначені українською мовою в трудовій книжці заявника на даний час, позбавляють її конституційного права на оформлення пенсійних виплат, у зв`язку з чим заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою. Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 19.12.1982 р., Атестату Міністерства побутового обслуговування населення Української РСР № 10936 та свідоцтва про народження дитини. Як вбачається з викладеного, згідно із законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявниці оформити право на пенсію, яку вона не може отримати у зв`язку з існуванням розбіжностей у написанні прізвища заявника. Суд вважає, що стороною заявника доведені ті обставини, що особа [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на ім`я якої було видано трудову книжку серії [NUMBER] , Атестат Міністерства побутового обслуговування населення Української РСР № 10936 та свідоцтво про народження дитини та заявник [PERSON] є одна і та ж особа, та вказані документи, поза розумним сумнівом, належать заявнику. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обґрунтування заяви щодо належності документів заявнику, та наявні розбіжності в написанні прізвища заявника російською мовою в трудовій книжці, відомості до якої внесені відповідно до свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про розірвання шлюбу ( [PERSON] ) перешкоджають заявнику реалізувати свої права щодо оформлення пенсії, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, та

Outcome: approved