Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вищезазначена позовна заява, у якій [PERSON] просить розірвати зобов`язання за договором від 21.02.2022 № 103 між [PERSON] та ФОП [PERSON] ; відшкодувати збитки, завдані виконавцем за невиконання умов договору від 21.02.2022 № 103 між [PERSON] та ФОП [PERSON] у сумі 32900,00 грн; стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду за невиконання зобов`язання у сумі 5000,00 грн; стягнути з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати в сумі 3664,89 грн та 3% річних у розмірі 33,39 грн (а.с.41-44). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] - директором дитячого садка «Валентинка», виникли зобов?язання у вигляді договору від 21.02.2022 № 103 про надання освітніх послуг. Відповідно до п. 1.1. договору ФОП [PERSON] за рахунок коштів замовника [PERSON] зобов`язується надати освітні послуги у сфері дошкільної освіти дитині споживача - [PERSON] , [INFO] . Пунктом 3.1. договору зазначено, що споживач сплачує річний внесок та щомісячну оплату за освітні послуги шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений у договорі, відповідно до сум вказаних у затвердженому Прайс-Листі. 23.02.2022 споживачем на розрахунковий рахунок виконавця сплачено 32900,00 грн, з яких 27900,00 грн - оплата за три місяці відвідування дитиною садочка та 5000,00 грн - оплата річного внеску. 04.03.2022 споживач звернувся до виконавця з проханням про повернення сплачених вищезазначених коштів, 18.03.2022 споживачем було надіслано рекомендованим листом претензію. Позивач отримала лист-відповідь від 08.09.2022, відповідно до якого відповідач не зміг виконати зобов`язання за договором у зв`язку з подіями надзвичайного характеру. Відтак просить позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.11.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.47). 30.12.2022 до суду надійшов відзив представника ФОП [PERSON] - адвоката Серебрянікова В.Є., у якому останній просив залишити позов без задоволення та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Зазначає, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 днів. У подальшому строк правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та діє дотепер. 3 огляду на такі загрозливі для життя і здоров`я відвідувачів закладу дошкільної освіти обставини, виконавцем було прийнято рішення про призупинення освітнього процесу. 14.05.2022, враховуючи стабілізацію безпечних умов надання освітніх послуг на території міста Києва, виконавцем прийнято рішення про відновлення освітнього процесу з 16.05.2022 безпосередньо за місцем надання послуг. Про відновлення освітнього процесу виконавцем було повідомлено батьків, що знаходились на зв`язку, зокрема тих, що перебували на території України. Для усіх інших батьків, які не були на зв`язку та/або знаходились за кордоном, виконавець розмістив відповідні оголошення на своїй сторінці у соціальній мережі Instagram. У зв`язку з цим усім батькам (їх дітям) була надана можливість продовжувати відвідування у рахунок сплачених коштів або перенести відвідування закладу дошкільної освіти на зручний для них час, за всіма дітьми виконавцем були збережені їх місця у межах «перенесеного» оплаченого замовниками періоду. Щодо вимог замовника зауважує, що 08.09.2022 виконавцем вперше було отримано від замовника письмову заяву, в якій зазначено, що замовник нібито неодноразово зверталась до виконавця з вимогами про повернення сплачених коштів, у зв`язку з чим замовник повторно просила повернути сплачені нею кошти у розмірі 32900,00 грн. Обґрунтовуючи заяву замовник зазначила, що з березня вона та її донька знаходились у Німеччині, а з червня донька почала відвідувати там дитячий садок та була зарахована до школи, у зв`язку з чим вони не мали можливості скористатись послугою виконавця. Водночас виконавець, у межах строку дії договору (до 31.08.2022), не отримувала від замовника жодного звернення, зокрема про відмову від укладеного договору, про повернення коштів. Враховуючи, що замовник не відмовилась від договору (не довела до відома про це виконавця) ані у передбачений договором строк, ані в межах загального строку дії договору, а виконавець зберігав за дитиною замовника місце у закладі дошкільної освіти (протягом 16.05.2022-16.08.2022 у межах «перенесеного» оплаченого замовником тримісячного строку), замовник з огляду на положення п.п. 3.3. 3.5 договору право на здійснення відповідного перерахунку чи повернення коштів не має. Окремо представник відповідача звертає увагу суду, що інші додані до позовної заяви звернення замовника виконавцем не отримувались. Зокрема виконавцем не отримувались наступні заяви/претензії, копії яких додані до позовної заяви: заява від 04.03.2022 - на підтвердження відправлення надано скріншот з електронної пошти, де відправником зазначена « [PERSON] », проте такий лист виконавцем не отримувався; претензія від 18.03.2022 - на підтвердження відправлення надані поштові квитанції та опис вкладення до цінного листа, проте такий лист виконавцем не отримувався, що підтверджується також невірною адресою на описі, а саме - зазначено « [ADDRESS] » замість правильної адреси виконавця: [ADDRESS] ; щодо аналогічних документів про відправлення листа на адресу Дитячого садка «Валентинка» ЖК «Династія» потрібно зазначити, що такої юридичної особи не існує, а тому й отримати листи на її адресу неможливо; звернення від 18.03.2022 - на підтвердження відправлення надано скріншот з електронної пошти, де відправником зазначений «Alex Gnat» (дата 27.05.2022), проте такий лист виконавцем не отримувався; електронний лист від 04.08.2022 - на підтвердження відправлення надано скріншот з електронної пошти, де відправником зазначена « [PERSON] », проте такий лист виконавцем не отримувався (а.с.54-57). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.04.2023 клопотання представника відповідача - адвоката Серебрянікова В.Є. про витребування доказів задоволено. Витребувано у позивача [PERSON] оригінали електронних доказів: роздруківка листа з електронної пошти [INFO] від 04.03.2022, роздруківка листа з електронної пошти [INFO] від 27.05.2022, роздруківка листа з електронної пошти [INFO] від 04.08.2022 (а.с.85). 25.04.2023 до суду надійшло п`ять заяв від [PERSON] , який стверджував, що є представником [PERSON] , про долучення доказів, три з яких є аналогічними за поданими додатками - копіями доказів (а.с.90-91). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27.04.2023 заяви [PERSON] повернуто особі, яка їх подала (а.с.110). 02.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] , який стверджує, що є представником [PERSON] , у якій зазначає, що відповідачем не було виконано умов договору в частині дистанційного навчання (а.с.113-115). 10.05.2023 до суду надійшла заява [PERSON] про долучення доказів (а.с.116-118). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.05.2023 заяву представника відповідача - адвоката Серебрянікова В.Є. про повернення без розгляду заяв позивача задоволено. Відповідь на відзив від 29.04.2023 з додатками (надійшла до суду 02.05.2023) та заяву від 07.05.2023 з додатками (надійшла до суду 10.05.2023), які підписані [PERSON] повернуто заявнику без розгляду (а.с.119-121). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Під невиконанням зобов`язання слід розуміти не здійснення дій, які становлять його суть. Під неналежним виконанням зобов`язання слід розуміти виконання дій, які не відповідають умовам договору, вимогам ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Частини 1-2 ст. 634 ЦК України встановлюють, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч. 5 ст. 653 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] є ФОП, основним видом діяльності якої є дошкільна освіта (а.с.58). ФОП [PERSON] здійснює дошкільну діяльність на підставі безстрокової ліцензії, виданої розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.07.2020 № 1057 (а.с.59). 21.02.2022 ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) уклали договір №103 про надання освітніх послуг. Предметом договору є зобов`язання виконавця за рахунок коштів замовника надати освітню послугу у сфері дошкільної освіти дитині замовника [PERSON] , [INFO] . Місце надання послуг за договором: [ADDRESS] (а.с.11-13). Пунктом 2.3.2. договору встановлено, що замовник зобов`язаний отримувати надані послуги, а саме організовувати відвідування дитиною (дітьми) оплачених занять відповідно до розкладу і терміном дії абонемента. Пунктами 3.3. та 3.5. договору визначено, що у разі розірвання договору з ініціативи однієї із сторін кошти, внесені в якості оплати за місяць, що тримає в момент розірвання договору, а також річний внесок поверненню не підлягають. Оплата вноситься щомісячно в повному обсязі незалежно від того відвідує дитина заняття чи ні. Перерахунки за пропущені дитиною дні не робляться. У п. 4.1., 4.4. встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором згідно вимог чинного законодавства України. Сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за даним договором, якщо це стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли в результаті подій надзвичайного характеру, які не могли бути передбаченими та які неможливо було запобігти розумними заходами. Строк дії договору визначений п. 6.1., відповідно до якого даний договір вважається укладеним і вступає в силу з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.08.2022. Наказом департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 25.02.2022 № 31 призупинено до 28.02.2022 освітній процес у закладах дошкільної, загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти міста Києва (а.с.61). Наказом ФОП [PERSON] № 15 від 24.02.2022 призупинено освітній процес з 24.02.2022 у приміщенні закладу дошкільної освіти, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 37-Б, офіс 1009 (а.с.60). Наказом департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 23.03.2022 № 37 визначено начальникам управлінь освіт районних в місті Києві державних адміністрацій, керівникам закладів дошкільної, загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти міста Києва організувати з 28 березня 2022 року освітній процес в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників (а.с.62). Наказом ФОП [PERSON] № 16 від 14.05.2022 відновлено освітній процес з 16.05.2022 у приміщенні закладу дошкільної освіти, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 37-Б, офіс 1009 (а.с.63). У матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 08.09.2022, у якій повторно просить повернути кошти за договором № 103 про надання освітніх послуг від 21.02.2022 у розмірі 32900,00 грн. Відповідач зазначає, що отримав тільки вищезазначену заяву від позивача (а.с.24). З приводу інших заяв [PERSON] , у відповідача виникли сумніви щодо відповідності копій електронних доказів, відтак судом витребувано оригінали електронних доказів. На виконання ухвал Солом`янського районного суду міста Києва [PERSON] подані заяви про долучення доказів з додатками. Однак зазначені заяви повернуто у зв`язку з тим, що довіритель [PERSON] уповноважила повіреного [PERSON] управляти належним їй на праві приватної власності нерухомим майном, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , для чого представник має право, крім іншого, представляти інтереси в судах України., тобто позивач не уповноважувала дану особу представляти її інтересах в судах України, пов`язані з відшкодуванням витрат, сплачених за садочок, тобто на ведення даної справи. Оскільки предметом позову є невиконання умов договору від 21.02.2022 № 103 про надання освітніх послуг, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , а також його розірвання, отже нотаріальною довіреністю від 06.09.2022 довіритель не уповноважувала повіреного на представництва її інтересів у цій справі. Є лише повноваження на управління майном позивача, а саме квартирою. Відтак доказів того, що відповідач (виконавець за договором) у межах строку дії договору отримував від позивача (замовника) звернень, заяв, претензій про відмову чи розірвання договору та повернення коштів, суду не надано. Крім того, за змістом норм ЦК України розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17. Як встановлено постановою КГС ВС від 18.11.2019 № 910/16750/18, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Враховуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився). Відтак вимога позивача про розірвання зобов`язання за договором від 21.02.2022 № 103 між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Щодо відшкодування збитків за невиконання умов договору та стягнення моральної шкоди суд зазначає, що п. 4.4. договору встановлено, сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за даним договором, якщо це стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли в результаті подій надзвичайного характеру, які не могли бути передбаченими та які неможливо було запобігти розумними заходами. За ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц (провадження №14-64цс19) вказано, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відтак вимоги позивача у цій частині задоволенню також не підлягають. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed