Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду\~ з даним позовом та просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.05.2022 року на її користь з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 2500.00 гривень на місяць, оскільки син продовжує навчання у Державному університеті «Одеська політехніка», на денному відділенні, контрактної форми, на 2 курсі. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Болградського районного суду від 05.05.2022 року з відповідача вже стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1200 гривень на місяць, це було пов`язано з тим, що на утриманні відповідача на час розгляду справи була дуже хвора мати, за якою був необхідний постійний догляд, який здійснював відповідач, але на даний час його мати вже померла. Їх спільний з відповідачем син [PERSON] продовжує навчання у Державному універсітеті «Одеська політехніка», на денному форми відділенні, контрактної форми навчання, вже на 2 курсі на даний час. Позивач вважає, що має право стягувати аліменти у більшому розмірі, тому що усі витрати пов`язані з навчанням сина поки що несе тільки вона, тому вона звертається до суду на підставі ст.ст. 199-200 СК України. Ухвалою суду від 25.01.2023 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судові засідання призначались на 02.03.2023 року, 04.04.2023 року та на 10.05.2023 року, але сторони не з`явилися. Позивач та\~третя особа\~ [PERSON] \~надали заяву про\~розгляд справи\~у їх\~відсутність,\~а також\~позивач надала\~згоду на\~заочний розгляд\~справи (а.с.46, 47). Відповідач про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався згідно вимог чинного законодавства на 02.03.2023 року (а.с.24), на 04.04.2023 року (а.с.27) та на 10.05.2023 року (а.с.44) за адресою місця реєстрації. Одне повідомлення було отримано ним особисто (а.с.25). Від отримання останніх відповідач відмовився (а.с.40,45). Причин неявки відповідач не повідомив, будь-яких заяв, заперечень, відзиву\~ до суду надано ним не було. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явився,\~\~будь-яких заяв щодо відкладання судового засідання чи поважності неприбуття не надав, відзиву\~\~також надано ним не було, \~зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК.\~ Оцінивши усі\~докази зібрані\~в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про часткове\~задоволення\~позовних\~вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 22.05.2009 року, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач та відповідач є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.05.2022 року, з відповідача [PERSON] , [INFO] , вже стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] , [INFO] , для утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 09.11.2021 року і до закінчення дитиною навчання або досягнення дитиною 23-х років (а.с.38-39,13). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої виконавчим комітетом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 13.01.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться дитина: [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за цією ж адресою (а.с.8). Згідно Договору про надання платної освітньої послуги від 13.08.2021 року, вищий навчальний заклад Державний університет «Одеська політехніка» в особі в.о. ректора Оборського Г.О. та [PERSON] уклали цей договір про надання освітньої послуги, а саме підготувати фахівця з вищою освітою, форма навчання: денна, на строк: з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, за спеціальністю: журналістика, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить: 102400 гривень, в тому числі за кожний навчальний рік по 12800 гривень на кожний курс навчання (а.с.11). Згідно довідки № 19 від 08.02.2023 року, підписаної в.о. директора навчального закладу Державний університет «Одеська політехніка», [PERSON] є студентом ІІ курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, денної форми здобуття вищої освіти Навчально-наукового інституту гуманітарних наук Національного університету «Одеська політехніка». Закінчення навчання планується 30.06.2025 року (а.с.37). Окрім щоденних затрат на утримання повнолітнього сина, позивач несе витрати на оплату контракту за навчання. За рік навчання сина вона сплачує 25600 гривень і за проживання в гуртожитку 2600 гривень, що підтверджується наданими квитанціями(а.с.3,4). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Положеннями ст. 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вимогами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, прожитковий мінімум для працездатної особи. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У зв`язку із тим, що дитина росте, потреби збільшуються, усі ці затрати несе позивач особисто, з відповідача стягуються лише аліменти, у суду відсутні будь-які докази щодо матеріального стану відповідача, його стану здоров`я, жодних доказів на спростування доводів позивача, суду надано відповідачем не було, розмір прожиткового мінімуму збільшився, а відтак є підстави для перегляду визначеного судом розміру аліментів. Відповідач [PERSON] є дієздатною, працездатною людиною. Згідно довідки Відділу «Центру надання адміністративних послуг» від 13.03.2023 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто має постійне місце реєстрації (а.с.29). Згідно довідки № 12 від 15.03.2023 року Фермерського господарства «Терра», [PERSON] працює у ФГ «Терра» з 09.01.2023 року і по теперішній час (а.с.33). Згідно довідки від 15.03.2023 року, [PERSON] на даний момент займає посаду виноградар. Дохід за період з 09.01.2023 року по 28.02.2023 року склав 10105.83 гривень (а.с.34). Згідно довідки № 265 від 13.03.2023 року наданої Кубейською сільською радою Болградського району, мати відповідача [PERSON] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті [INFO] (а.с.30). Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання та змінились підстави, враховані раніше судом при визначенні розміру аліментів, що має наслідком зміну розміру аліментів, визначених рішенням суду в бік збільшення. Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини, а також приймаючи до уваги положення Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», яким визначено, що гарантований мінімальний розмір аліментів на дітей віком від 18 до 23 років, які продовжують навчання складає з 01.01.2023 року 1342.00 гривень (2684.00 гривень х 50%). суд приходить до висновку, що аліменти на дитину, яка продовжує навчання у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, є саме тим розміром, який може визнаватися необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини з врахуванням можливостей батька як платника аліментів. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Відповідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial