Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

В березні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку земельної ділянки, загальною площею 5,0300 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221487500:01:006:0121. Представник позивача [PERSON] за договором про надання правничої допомоги [PERSON] (а.с.30) надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити(а.с.157). Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити(а.с.158-159).\~ Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити(а.с.162-163). Відповідач Сурсько-Литовська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області надали заяву про розгляд справи без участі їх представника(а.с.136). Третя особа Дніпровська районна державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надали заяву про слухання справи без їх участі(а.с.33), надано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.55-126). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Встановлено, що позивачка є онукою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.12). Спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №020756 виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією від 21 жовтня 2003 року належала земельна ділянка площею 5,0300 гектарів призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 вересня 2016 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визначено, що по 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки успадкували сини померлого [PERSON] та [PERSON] , а також дружина [PERSON] , яка є бабусею позивачки(а.с.7). 13 лютого 2017 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй земельну ділянку площею 1,6767 гектара призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, державний акт серії ДП №020756 від 21 жовтня 2003 року [PERSON] , позивачці по справі(а.с.6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області(а.с.76). Після смерті бабусі, а саме [INFO] до Дніпровської районної державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на вказане у заповіті майно(а.с.126). Згідно ст.\~1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі з зазначенням місця та часу складання заповіту. Заповіт має бути підписаний заповідачем. Крім того, відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з\~ст.\~1268\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Outcome: approved