Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 28.10.2000 Жидачівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, запис №67, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] , зазначає, що орієнтовно із 2010 року відповідач почав їздити за кордон на заробітки, а тому не мав можливості бути вдома із сім`єю. З часом це стало причиною напруженості між ними, а тому теплі стосунки, які були колись, перетворились у докори та непорозуміння. Вони стали по-різному дивитись на життя. Між ними постійно панувала напруга, що призводило до стресу та емоційного виснаження. Вона тривалий час терпіла, намагалася порозумітися з чоловіком, бо вважала, що сім`ю можна зберегти, але зі сторони відповідача жодних кроків до зміни своєї поведінки не було. На даний час вони з відповідачем спільно не проживають та фактично не підтримують подружніх відносин. Відповідач з 2019 року додому не приїжджає та матеріально сім`ю не забезпечує, а тому вона змушена їздити за кордон на роботу, щоб утримувати в належному стані дім та допомагати дочці. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач не здатний підтримувати хорошу моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Таким чином вона зрозуміла, що в подальшому перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 24.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.05.2023 /а. с.13-14/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.05.2023 розгляд справи відкладено на 31.05.2023 /а.с.19/. Розгляд справи по суті відбувся 31.05.2023 без участі сторін. Позивачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Адвокат Яременко І.О. подав заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Згідно відповіді №40325 від 20.04.2023 з Єдиного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом скеровувались виклики у судові засідання на зазначену адресу, однак конверти повернулися до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання. Окрім того, судом на веб-порталі судової влади України публікувались оголошення про виклик у судове засідання [PERSON] . Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31.05.2023, є дата складення повного тексту судового рішення - 01.06.2023. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 28.10.2000 сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Жидачівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, про що 28.10.2000 зроблено відповідний запис №67 та 28.10.2000 видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.10/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача понесених судових витрат, а також відсутність відомостей про наявність підстав для застосування до [PERSON] вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачкою.

Outcome: approved