Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

В листопаді 2022р. позивач ТОВ «СЕНТ СОФІЯ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості в розмірі 81681,4 грн., судовий збір у розмірі 2481,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивач був експлуатуючою організацією та надавав послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачка є власником квартир №№141 , 142 в цьому будинку, та несвоєчасно сплачує надані позивачем послуги, зокрема послуги консьєрж-сервіс та утримання будинку, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 04 листопада 2022р., з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені становить: по квартирі № 141 - 30812,17 грн.; по квартирі № 142 - 50869,23 грн. Оскільки в досудовому порядку, відповідачка відмовляється сплатити зазначену суму заборгованості, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників процесу. 03 квітня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача проти позову заперечила, зазначивши, що позивач в односторонньому порядку порушив умови укладених між сторонами договорів про відшкодування витрат № 141 і № 142 від 20 квітня 2016р. в односторонньому порядку збільшивши вартість послуги консьєрж-сервіс, при цьому не врахувавши положення п. 3.6 цих договорів, ст. ст. 627, 629, 638, 651 ЦК України. Також на думку сторони відповідача позивачем при зверненні до суду з вимогами про стягнення пені не враховані положення ст. ст. 256, 258 ЦК України. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, зазначав, що доводи сторони відповідача є безпідставними. Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що між сторонами дійсно були укладенні договори про відшкодування витрат № 141 і № 142 від 20 квітня 2016р., і які відповідачка, як власник квартир [ADDRESS] виконує, сплачуючи вартість послуги консьєрж-сервіс за тарифами, які сторони узгодили, проте позивач в односторонньому порядку двічі збільшував вартість тарифу не наводивши відповідного обгрунтування, не враховуючи умови договорів. Також представник відповідача визнав, що стороною відповідача не здійснюється також оплата послуг з утримання будинку, не зазначивши, поважні причини, враховуючи те, що вартість цих послуг не змінювалась. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» була експлуатуючою організацією та надавала послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію від 19 березня 2015р. В судовому засіданні представник відповідачки підтвердив, що остання по теперішній час є власником квартир 141 і 142 в цьому будинку. З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2016р. між позивачем ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та відповідачкою [PERSON] були укладені договори про відшкодування витрат № 141 і № 142, відповідно до яких (п. 2.1 договорів) позивач забезпечує постачання холодної води, водовідведення, електропостачання, газопостачання, у зв`язку з чим позивач несе витрати, а відповідачка бере участь у вказаних витратах, в порядку та на умовах, визначених цими договорами. Згідно з п. 3.1, укладених між сторонами договорів розмір витрат позивача, що підлягають відшкодуванню відповідачкою за цими договорами становить: - витрати з утримання будинку - 13,0 грн./ 1 кв.м. квартири; - витрати з послуг консьєрж-сервісу - 5,0 грн./ 1 кв.м. квартири; - витрати з постачання холодної води - 5,42 грн./ 1 куб. м.; - витрати з водовідведення - 4,82 грн./1 куб. м.; - витрати з електропостачання: до 100 кВт -0,57 грн./1кВт*год.; 100-600 кВт - 0,99 грн./1кВт*год.; від 600 кВт - 1,56 грн./1кВт*год.; - витрати з газопостачання - 16,14 грн./1 кв. м. квартири. За змістом п. 3. 6, укладених між сторонами договорів, сторони домовились, що у випадку зміни тарифів виробників/ постачальників/ виконавців комунальних послуг (постачання холодної води, водовідведення, електропостачання, газопостачання) розмір відшкодування витрат, що визначений в п. 3.1 договору, змінюється позивачем в односторонньому порядку без додаткового узгодження з відповідачкою, як власником квартир та внесення відповідних змін до договору) та підлягає відшкодуванню власником. При зміні розміру відшкодування витрат позивач зобов`язується повідомляти відповідачку шляхом відображення зміненого розміру відшкодування витрат у рахунку, що надається відповідачці позивачем, відповідно до п. 3.3. договорів. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Окрім того, згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006р. визначає, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За змістом ст. ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що відповідачка не виконує свої зобов`язання за укладеними між сторонами договорами про відшкодування витрат № 141 і № 142 від 20 квітня 2016р., у зв`язку з чим має заборгованість: - за квартирою 141: 1) за послуги консьєрж-сервіс - 12392,17 грн. за період часу з 01 січня 2019р. по 31 жовтня 2021р.; пеня - 7149,21 грн.; інфляційні втрати - 4983,2 грн.; 3,0 % річних - 1265,97 грн.; 2) за послуги з утримання будинку - 3053,2 грн. за період часу з 01 червня 2021р. по 31 жовтня 2021р.; пеня - 1047,14 грн.; інфляційні втрати - 791,52 грн.; 3,0 % річних - 129,75 грн.; - за квартирою 142: 1) за послуги консьєрж-сервіс - 21813,7 грн. за період часу з 01 січня 2019р. по 31 жовтня 2021р.; пеня - 11591,9 грн.; інфляційні втрати - 8102,57 грн.; 3,0 % річних - 1466,99 грн.; 2) за послуги з утримання будинку - 4823,9 грн. за період часу з 01 червня 2021р. по 31 жовтня 2021р.; пеня - 1654,43 грн.; інфляційні втрати - 1250,56 грн.; 3,0 % річних - 162,72 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заперечуючи проти позову, сторона відповідача наголошувала, що позивачем в односторонньому порядку була змінена неодноразова вартість послуги консьєрж - сервіс, у зв`язку з чим стороною відповідача здійснювалася оплата цих послуг за тарифами, які були погоджені сторонами у відповідних договорах. В судовому засіданні представник позивача зазначав, що дійсно стороною позивача було здійснено збільшення вартості зазначеної послуги, про що було повідомлено власників квартир 30 листопада 2018р., тариф склав - 13,74 грн./1 кв.м. квартири; та 27 січня 2021р. - 14,85 грн./1 кв.м. квартири. Також в судовому засіданні представник позивача визнав, що стороною відповідача сплачується вартість за зазначені послуги консьєрж-сервіс виходячи з тарифу 5,0 грн./1 кв.м. квартири. Враховуючи умови п. 3.6. укладених між сторонами договорів про відшкодування витрат № 141 і № 142 від 20 квітня 2016р., положення ст. ст. 525, 526, 627, 629, 651 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач не мав права в односторонньому порядку змінювати розмір вартості послуги консьєрж - сервіс, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки вартості цієї послуги за квартирою № 141 - 12392,17 грн. за період часу з 01 січня 2019р. по 31 жовтня 2021р.; за квартирою № 142 - 21813,7 грн. за період часу з 01 січня 2019р. по 31 жовтня 2021р. не підлягають задоволенню. Як, і не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат, 3,0 % річних та пені (за квартирою № 141 : пеня - 7149,21 грн.; інфляційні втрати - 4983,2 грн.; 3,0 % річних - 1265,97 грн.; за квартирою № 142 : пеня - 11591,9 грн.; інфляційні втрати - 8102,57 грн.; 3,0 % річних - 1466,99 грн.). Стосовно вимог сторони позивача про стягнення з відповідачки на його користь суму заборгованості: за квартирою 141 : за послуги з утримання будинку - 3053,2 грн. за період часу з 01 червня 2021р. по 31 жовтня 2021р.; пеня - 1047,14 грн.; інфляційні втрати - 791,52 грн.; 3,0 % річних - 129,75 грн.; за квартирою 142 : за послуги з утримання будинку - 4823,9 грн. за період часу з 01 червня 2021р. по 31 жовтня 2021р.; пеня - 1654,43 грн.; інфляційні втрати - 1250,56 грн.; 3,0 % річних - 162,72 грн., то в цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні сторона відповідача не повідомила суд про поважні причини не виконання нею зобов`язань за укладеними договорами, в частині сплати зазначених витрат, при цьому представник позивача звертав увагу суду, що розмір тарифу залишився незмінним, з часу укладення відповідних договорів. В силу того, що стороною не сплачувались витрати з утримання будинку, то вимоги позивача про стягнення похідних позовних вимог про стягнення пені, інфляційних витрат, 3,0 % річних за невиконання зобов`язань зі сплати витрат з утримання будинку також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає сяганню судовий збір у розмірі 908,0 грн.

Outcome: partial