Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Адвокат Хворост Д.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: шлюб, зареєстрований 16 листопада 2007 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 2152, розірвати. На обґрунтування позову зазначено, що з 16.11.2007 сторони перебувають в шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачкою. Подружні відносини між сторонами припинені через постійні сімейні сварки, різні погляди на життя та непорозуміння, через втрату відчуття любові один до одного. Відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, позивач не згодна на примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне життя буде суперечити як інтересам позивача, так і інтересам дітей. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 27.04.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Хворост Д.М. подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проте, не погодився з причинами розірвання шлюбу, зазначеними у позові. Пояснив, що тривалий час вони прожили однією сім`єю, стосунки в сім`ї були доброзичливі. В березні 2022 року, у зв`язку воєнними діями в країні, дружина з дітьми виїхала до Польщі, де і перебуває на даний час. Як йому стало відомо, у дружини є інший чоловік, що і є причиною звернення до суду із позовом. Вислухавши відповідача, дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексуУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексуУкраїни суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20.04.2023 підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2007 (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9). Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач понесла документально підтверджені витрати зі сплати судового збору (а. с. 1), які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved