Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Представник позивача Приватного підприємства «Тур Ель» звернувся 24 травня 2019 року до суду з позовом до Приватного підприємства «Перлина», [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Білгород-Дністровське БТІ», третя особа на стороні позивача Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення частини об`єкту будівництва та скасування рішення про державну реєстрацію. Короткий зміст та обґрунтування уточнених позовних вимог Свої уточнені позовні вимоги представник позивача Приватного підприємства «Тур Ель» обґрунтовує тим, що 20.09.2010 року між останнім та Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області був укладений договір оренди земельної ділянки на 30 років для обслуговування та реконструкції бази відпочинку « [INFO] » на території Будацької коси біля селища Затока Білгород-Дністровського району Одеської області. Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 0,1986 га, в тому числі 0,1986 га забудованих земель, із земель рекреаційного призначення, які перебувають в запасі, для обслуговування та реконструкції бази відпочинку « [INFO] », за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, Будацька коса. 18.08.2003 року між відповідачем ПП «Перлина» та Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер 5120887700:05:002:0023, для розміщення та обслуговування магазину та бару, розташовану на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області. Однак, відповідно до дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 14.08.2007 року №56, відповідачем ПП «Перлина» було здійснено будівництво готельного комплексу. В подальшому, посадовими особами ПП «Перлина» було здійснено реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації у Департаменті ДАБІ в Одеській області та зареєстровано право власності на вищезазначений готельний комплекс. Так, державним реєстратором Єремеєвою Ольгою Володимирівною Комунального підприємства «Білгород-Дністровського бюро технічної інвентаризації» було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 19.06.2018 року, відомості внесені до реєстру 25.06.2018 року, індексний номер рішення 41779430) відносно об`єкта\~ нерухомого\~майна:\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна\~№1584886651208;\~готельний комплекс,\~загальною площею\~310,7\~кв.\~м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~земельна ділянка\~місця розташування:\~кадастровий номер\~5120887700.05:002:0023,\~реєстраційний номер\~1262537151208,\~цільове призначення\~для будівництва\~та обслуговування\~будівель торгівлі,\~площа:\~0,03\~га).\~В подальшому,\~власниками вищезазначеного\~нерухомого майна\~стали засновники\~ ПП\~ «Перлина»,\~а саме:\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Відповідно до\~висновку експертного\~дослідження №040/17\~ за\~результатами проведення\~ земельно-технічного\~та оціночно-земельного\~дослідження судового\~експерта Лесько\~Ірини Володимирівни\~від 28.11.2017\~ року,\~Висновку №19-536\~ судової\~ будівельно-технічної\~експертизи за\~матеріалами кримінального\~провадження \~№420161612400000042\~ від\~ 22.02.2019\~ року,\~складеного головним\~судовим експертом\~ЛБ та\~ЗД СБТ\~та БОД\~ОНДІСЕ Буднік\~В.А., висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №4991/17-21 від 27.11.2017 року, складеного судовим експертом Лесько І.В., встановлено, що фактично розташована будівля готелю ПП «Перлина», що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський, Шабівська сільська рада, готельний комплекс «Перлина», Комплекс будівель та споруд №58-В, з урахуванням відповідної відстані для обслуговування зовнішньої стіни (зовнішніх стін) будівлі, що визначена в питанні №4 та графічно відображено на план-схемі в Додатку 8 до висновку накладається на земельну ділянку кадастровий номер 5120887700:05:002:0015 відповідно до меж, визначених договором оренди від 20.09.2010 року. Загальна площа накладення становить 0,0058 га, з зовнішніми розмірами по периметру, що графічно відображено на план-схемі в Додатку 9 до висновку. Сторона позивача стверджує, що спірна будівля побудована на земельній ділянці, яка не була відведена для будівництва готельного комплексу, а отже відповідно до ст. 376 ЦК України, є самочинним будівництвом, а тому реєстрація права власності відповідачів на спірну будівлю підлягає скасуванню. Окрім того, відповідачами незаконно та без відповідних правових підстав була зайнята земельна ділянка площею 0,0058 га, яка була передана в оренду ПП «Тур-Ель». Враховуючи вищезазначене, представник позивача ПП «Тур-Ель», звертається до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, з метою відновлення своїх порушених прав. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача Приватного підприємства «Тур Ель» про забезпечення позову. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2019 року було залишено без руху заяву позивача Приватного підприємства «Тур Ель» про забезпечення позову. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2019 року було залишено без розгляду заяву позивача Приватного підприємства «Тур Ель» про забезпечення позову. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2019 року було частково задоволено заяву позивача Приватного підприємства «Тур Ель» про забезпечення позову. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.2019 року було залишено без руху апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тур Ель» на ухвалу про відкриття провадження по справі від 28.05.2019 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2019 року було залишено без руху апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу про відкриття провадження по справі від 28.05.2019 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.12.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу про відкриття провадження по справі від 28.05.2019 року було повернуто апелянту. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2020 року було відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року було відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.06.2020 року було відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Приватного підприємства «Тур Ель» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2020 року було відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2020 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2020 року було відкладено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2020 року було відкладено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2021 року було відкладено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2021 року було задоволено клопотання представника позивача Приватного підприємства «Тур Ель» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2021 року було оголошено перерву по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2021 року було оголошено перерву по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідачки [PERSON] про проведення судової будівельно-технічної експертизи по даній справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] [PERSON] про відвід судді Прийомової О.Ю. від розгляду даної справи. Заявлено самовідвід судді Прийомової О.Ю. від розгляду даної справи. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2021 року було прийнято дану справу до провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2021 року було задоволено клопотання сторони відповідача [PERSON] та призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу. Постановою Одеського апеляційного суду від 26.07.2022 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2021 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Шараг О.В., яка діє в інтересах відповідачів [PERSON] , [PERSON] при призначення судової будівельно-технічної експертизи було відмовлено. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Аваєвої Н.В., яка діє в інтересах позивача ПП «Тур-Ель» про визнання дій зловживанням процесуальними правами, направлення ухвали до Кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури та вжиття заходів процесуального примусу з метою спонукання припинення зловживання процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року було закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Короткий виклад позицій сторін по справі В судовому засіданні адвокати Аваєва Н.В., Волков П.О., які діють в інтересах позивача ПП «Тур-Ель» позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві, оскільки на думку сторони позивача заявлені уточнені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, такими, що грунтуються на дійсних обставинах справи, а тому підлягають задоволенню. В судовому засіданні директор Приватного підприємства «Тур-Ель» Власюк О.М. підтримав доводи адвокатів Аваєвої Н.В., Волкова П.О. та наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. В судове засідання представник відповідача Приватного підприємства «Перлина» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні адвокат Шараг О.В., яка діє в інтересах відповідачів [PERSON] , [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки вони є недоведеними та необґрунтованими. ПП «Перлина» займає спірну земельну ділянку на підставі договору оренди, який посвідчено та зареєстровано у встановленому законом порядку. Вимоги позивача щодо знесення начебто самочинного будівництва є крайньою мірою і можливі лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Окрім того, експертизи, на які посилається сторона позивача як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, були проведені за відсутності відповідачів, без їх сповіщення про проведення експертиз, отже суд не може взяти зазначені вище судові експертизи до уваги як належні та допустимі докази. В судове засідання представник відповідача Комунального підприємства «Білгород-Дністровське БТІ» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача Білгород-Дністровської районної державної адміністрації не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно Договору оренди земельної ділянки від 20.09.2010 року, ПП «Тур-Ель», було передано в оренду на 30 років земельну ділянку, загальною площею 0,1986 га, в тому числі: 0,1986 га забудованих земель, із земель рекреаційного призначення, які перебувають в запасі, для обслуговування та реконструкції бази відпочинку « [INFO] », за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, Будацька коса, кадастровий номер 5120887700:05:002:0015. Відповідно до Наказу ПП «Тур-Ель» від 05.09.2018 року №23-К, директором Приватного Підприємства «Тур-Ель» є [PERSON] . Згідно Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №157771476 від 27.02.2019 року, державним реєстратором Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серії та номер: ОД 41181591611, виданий 08.06.2018 року, видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції Одеської області, було зареєстроване право власності за Приватним підприємством «Перлина» на готельний комплекс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1584886651208, загальною площею 310,7 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5120887700:05:002:0023. На даний час власниками зазначеного вище нерухомого майна є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Згідно наявної в матеріалах справи копії Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 18.08.2003 року серії ВАО №030770, укладеного між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Приватним підприємством «Перлина» вбачається, що ПП «Перлина» було передано в оренду строком на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,03 га, в тому числі під пісками 0,03 га, для розміщення магазину та бару, розташовану на Будацькій косі, Білгород-Дністровського району, Одеської області, біля селища Затока, згідно з планом (схемою) землекористування, який є невід`ємною частиною договору. Наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №35 від 31.08.2018 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1)», було скасовано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками готельного комплексу за адресою: [ADDRESS] , (кадастровий номер земельної ділянки 5120887700:05:002:0023), замовник Приватне Підприємство «Перлина». Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року по справі №420/15550/21 було визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №35 від 31.08.2018 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1)». Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року по справі №420/15550/21 було залишено без змін. Постановою Управління контролю за використанням та охороною земель від 03.09.2018 року №455/ДН/0150ПО/08/01/-18 директора ПП «Перлина» [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 53 КУпАП та ст. 53-1 КУпАП (нецільове використання земельної ділянки та самовільне заняття земельної ділянки), та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.. Як вбачається з висновку експертного дослідження №040/17 за результатами проведення земельно-технічного та оціночно-земельного дослідження судового експерта Лесько Ірини Володимирівни від 28.11.2017 року, встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер 5120887700:05:002:0023 та будівлі готелю ПП «Перлина» не відповідають правовстановлюючим документам на земельну ділянку графічно відображено в Додатку 6 до висновку. Визначена мінімальна необхідна відстань для обслуговування зовнішньої стіни (зовнішніх стін) спірної будівлі готелю ПП «Перлина», що розташований за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1 метр від глухої стіни та 2 метри від стіни з виходом на балкон та площею, що становить 0,0355 га з розмірами земельної ділянки під будівлею ПП «Перлина», з врахуванням мінімальної необхідної відстані для обслуговування зовнішньої стіни (зовнішніх стін) спірної будівлі, що графічно відображено в Додатку 8 висновку. Встановлено, що фактично будівля готелю ПП «Перлина», що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський, Шабівська сільська рада, готельний комплекс «Перлина», Комплекс будівель та споруд №58-В, накладається на земельну ділянку кадастровий номер 5120887700:05:002:0015 відповідно до меж, визначених договором оренди від 20.09.2010 року. Площа накладення становить 0,0027 га, з зовнішніми розмірами по периметру, що графічно відображено в Додатку 7 до висновку. Також встановлено, що фактично розташована будівля готелю ПП «Перлина», що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський, Шабівська сільська рада, готельний комплекс «Перлина», Комплекс будівель та споруд №58-В, з урахуванням відповідної відстані для обслуговування зовнішньої стіни (зовнішніх стін) будівлі, що визначена в питанні №4 та графічно відображена в план-схемі в Додатку 8 до висновку накладається на земельну ділянку кадастровий номер 5120887700:05:002:0015 відповідно до меж, визначених договором оренди від 20.09.2010 року. Загальна площа становить 0,0058 га, з зовнішніми розмірами по периметру, що відображено на план-схемі в Додатку 9 до висновку. Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №4991/17-21 від 27.11.2017 року судовим експертом Лесько І.В., встановлено, що фактично розташована будівля готелю ПП «Перлина», що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський, Шабівська сільська рада, готельний комплекс «Перлина», Комплекс будівель та споруд №58-В, з урахуванням відповідної відстані для обслуговування зовнішньої стіни (зовнішніх стін) будівлі, що визначена в питанні №4 та графічно відображено на план-схемі в Додатку 8 до висновку накладається на земельну ділянку кадастровий номер 5120887700:05:002:0015 відповідно до меж, визначених договором оренди від 20.09.2010 року. Загальна площа накладення становить 0,0058 га, з зовнішніми розмірами по периметру, що графічно відображено на план-схемі в Додатку 9 до висновку. Відповідно до повідомлення Білгород-Дністровської окружної прокуратури №55-5261ВИХ-22 від 24.10.2022 року, 03.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №42016161240000042 та розпочато досудове розслідування за ст. 197-1 ч.3 КК України щодо самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці. На даний час триває досудове слідство. В матеріалах справи наявна копія Висновку №19-536 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №420161612400000042 від 22.02.2019 року, складеного головним судовим експертом ЛБ та ЗД СБТ та БОД ОНДІСЕ Буднік В.А., згідно якого проектування та подальше будівництво й розміщення готельного комплексу ПП «Перлина» виконано з порушенням вимог: п.7.26 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном», 3.25* ДБН 360-92** «Містобудуванні. Планування і забудова міських і сільських поселень». Виступаючі частини балконів готельного комплексу розташовані за межами відведеної під реконструкцію площі земельної ділянки кадастровий номер 5120887700:05:002:0023, та виступають на територію суміжної ділянки кадастровий номер 5120887700:05:002:0015. Доступ для технічного обслуговування виступаючих конструкцій (балконів) шириною 1,0 м (між виступаючими балконами і межею по правовстановлюючим документам) повністю відсутній і здійснюється з території ділянки кадастровий номер 5120887700:05:002:0015, яка перебуває в оренді ПП «Тур-Ель». За змістом статей\~316,\~317,\~321,\~391 ЦК України\~право власності\~- це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до частини 1\~статті 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до частини 2\~статті 376 ЦК України\~особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі №6-286 цс 15). Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-130цс від 04.12.2013 року у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Частиною 4\~статті 376 ЦК України\~передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це\~порушує права\~інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У частині 2\~статті 152 ЗК України\~зазначено, що лише власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3\~статті 152 ЗК України\~визначає способи захисту порушених прав, а саме: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини другої\~статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених\~статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. (частина 5\~статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») Згідно із частинами першою - третьою та восьмою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Судом під час розгляду справи достаменно встановлено, що\~відповідачу ПП «Перлина» була надана в оренду земельна ділянка строком на 25 років загальною площею 0,03 га, в тому числі під пісками 0,03 га, для розміщення\~ магазину\~та бару, розташовану на Будацькій косі, Білгород-Дністровського району, Одеської області, біля селища Затока, згідно з планом (схемою) землекористування, який є невід`ємною частиною договору. Однак, відповідачем ПП «Перлина» було збудовано готельний комплекс. Доказів щодо наявності відповідних дозволів та містобудівних умов для будівництва саме готельного комплексу, стороною відповідачів до суду надано не було, тобто відповідачами було порушено визначений законом порядок будівництва. Згідно частини першої\~статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1\~ст.39 цього Закону\~прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Відповідно до частини десятої\~статті 39 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності»\~замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. У даному випадку саме наявність реєстрації права власності відповідачів на вищезазначений готельний комплекс, яка була здійснена державним реєстратором Єремеєвою Ольгою Володимирівною Комунального підприємства «Білгород-Дністровського бюро технічної інвентаризації» 19.06.2018 року порушує права та законні інтереси позивача як законного користувача земельною ділянкою, загальною площею 0,1986 га, в тому числі: 0,1986 га забудованих земель, із земель рекреаційного призначення, на якій розташована база відпочинку « [INFO] », за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, Будацька коса, кадастровий номер 5120887700:05:002:0015. Суд враховує\~позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 червня 2020 року у справі №680/214/16-ц, згідно з якою Велика Палата Верховного Суду виходить з можливості вирішення в судовому порядку вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації для відновлення становища власника у спірних правовідносинах. Будівництво об`єкта на земельній ділянці, яка не була для цього відведена, без належних дозволів на будівництво та без належно затвердженого проекту, у межах території, на якій заборонене будівництво, повинно мати наслідком скасування реєстрації декларації судом. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі №916/2791/13 звертала увагу, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності немає. Державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 19 травня 2020 року в справі №909/526/18, від 01 липня 2020 року №755/3782/17, від 08 липня 2020 року в справі №922/1349/18, від 15 липня 2020 року в справі №915/476/19. Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що скасування рішення державного реєстратора Єремеєвої Ольги Володимирівни Комунального підприємства «Білгород-Дністровського бюро технічної інвентаризації» (Ідентифікаційний код 03350120; 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, будинок 23) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 19.06.2018 року, відомості внесені до реєстру 25.06.2018 року, індексний номер рішення 41779430) відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1584886651208; готельний комплекс, загальною площею 310,7 кв.м, за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер 5120887700:05:002:0023, реєстраційний номер 1262537151208, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа: 0,03 га), є ефективним способом захисту порушених прав та інтересів ПП «Тур-Ель», що відповідає завданням цивільного судочинства. Суд вважає неприйнятними посилання сторони захисту відповідачів адвоката Шараг О.В. на незаконне втручання позивача та порушення прав відповідачів [PERSON] , [PERSON] на мирне володіння майном, що гарантовано ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(20.03.1952 року), оскільки тлумачення цієї норми викладено у рішенні ЕСПЛ у справі\~«Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, де\~Суд зазначив, що позбавлення власності можливе тільки при виконанні певних вимог.\~Суд вказує у своєму рішенні, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів».\~Говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції. Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. У свою чергу Суд зазначає, що вимога законності,\~яка випливає з Конвенції, означає\~вимогу дотримання відповідних\~положень\~національного закону і \~принципу верховенства\~права (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). У даному випадку судом встановлений факт порушення вимог національного законодавства, що регламентують порядок здійснення будівництва із відповідним дозволом уповноваженого органу та наданням земельної ділянки її власником під таку забудову, що відповідачами здійснено не було та незаконне зайняття частини земельної ділянки, що була надана в оренду позивачу ПП «Тур-Ель», тому відновлення прав позивача ПП «Тур-Ель», переслідує легітимну мету на підставі діючого законодавства та спрямоване на забезпечення однакового для всіх застосування законодавчих обмежень у спірних правовідносинах. Таким чином, із всього вищенаведеного можна дійти до висновку, що спірна споруда, яка належить на праві приватної власності відповідачам [PERSON] , [PERSON] , є самочинно збудованою. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на даний час) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Отже, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Щодо позовних вимог позивача ПП «Тур-Ель» в частині зобов`язання відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0058 га, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, Будацька коса (кадастровий номер 5120887700:05:002:0015), яка знаходиться у користуванні ПП «Тур-Ель», шляхом знесення частини нерухомого майна, а саме спірного готельного комплексу, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно змісту\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2\~ст. 321 ЦК України). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Найбільш значущою для власника є правомочність на власні дії, яка характеризується як: пряме та безпосереднє панування над річчю. Власник здійснює надані йому правомочності своєю владою не тільки незалежно від інших осіб, а й у такому правовому полі, коли не може бути ніякої влади над цією ж річчю з боку інших суб`єктів. Дії власника обумовлені його інтересом; виключне панування особи над річчю, тобто таке панування, що унеможливлює втручання інших осіб, на яких покладено пасивний обов`язок утримання, від вчинення подібних дій; абсолютність влади полягає в наданні власнику закріпленої правом можливості визначати, яким чином поводитися зі своєю річчю, коли та як реалізовувати свої правомочності по відношенню до неї. Згідно з частиною першою та другою\~статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною другою\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина 3 цієї статті). Згідно з ч. 1\~ст. 153 ЗК України\~власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. За приписами\~ст.376 ЦК України\~у випадку, коли власник заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою яка здійснила самовільне будівництво на його земельної ділянці майно підлягає знесенню особою що здійснила будівництво, або за її рахунок, а тому відновлення становища можливо лише шляхом знесення частини самочинно збудованого готельного комплексу, так як сторона позивача заперечує проти реєстрації права власності відповідачів на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, яка перебуває в його користуванні. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Власник земельної ділянки відповідно до ст. 319 ЦК України володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності. Відповідно до п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України до способів захисту прав на земельні ділянки належить, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Такий спосіб судового захисту спрямований на припинення порушення прав осіб, які є власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких здійснено самочинне будівництво, а також відновлює становище, яке існувало до здійснення протиправної забудови. Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до позиції Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №918/633/16 відсутність рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в користування відповідачу та наявність обставин використання земельної ділянки комунальної власності з порушенням вимог земельного законодавства є підставою для покладення на відповідача зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, привести її у первинний стан за рахунок відповідача та повернути органу місцевого самоврядування. Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 року при розгляді справи №822/2149/18 сформував висновок про те, що обов`язковому знесенню об`єкт будівництва підлягає у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Крім цього, Верховний Суд у постанові від 20.02.2020 року у справі № 1940/1655/18 дійшов висновку, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самовільним заняттям земельної ділянки. Таким чином, самовільне зайняття відповідачами земельної ділянки, яка перебуває у користуванні на праві оренди позивача ПП «Тур-Ель», грубо порушує права останнього, тому позовні вимоги позивача у цій частині теж підлягають задоволенню. Згідно\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Висновки за результатами розгляду справи та розподіл судових витрат Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги Приватного підприємства «Тур Ель» до Приватного підприємства «Перлина», [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Білгород-Дністровське БТІ», третя особа на стороні позивача Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення частини об`єкту будівництва та скасування рішення про державну реєстрацію є обґрунтованими, доведеними, такими, що ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача Приватного підприємства «Тур Ель» задоволені у повному обсязі, з відповідачів Приватного підприємства «Перлина», [PERSON] , [PERSON] , підлягає до стягнення у рівних частинах на користь позивача Приватного підприємства «Тур Ель» понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4802,50 гривень, тобто по 1600,83 гривні з кожного. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved