Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08.12.2020 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 75000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 27.11.2022 року виникла заборгованість у розмірі 91653,01 грн., з яких: 77380,51 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5017,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9255,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 00,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 08.12.2020 р. у розмірі 91653,01 грн. станом на 27.11.2022 р. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Представник позивача Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.12.2020 року відповідачем [PERSON] підписано анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.33-40). Підписанням анкети-заяви [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в інтернеті в редакції, чинній на дату підписання цього документа, погодився, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, підтвердив укладення договору про надання банківських послуг, а також підтвердив, що ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та отримав їх примірник шляхом самостійного роздрукування/в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом та направленням повідомлення про одержання. Також підписана відповідачем заява містить угоду про використання простого електронного підпису, відповідно до якої сторони узгодили використання при наданні послуг клієнту простого електронного підпису. Відповідно до довідки Банку за підписаним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитним договором № б/н було надано кредитну картку № [NUMBER] від 08.12.2020 року з терміном дії до серпня 2024 року (а.с.32). Згідно з довідкою Банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , 08.12.2020 року відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , 08.12.2020 року змінено кредитний ліміт до 15000,00 грн. (встановлено кредитний ліміт), 08.12.2020 р. до 15000,00 грн. (зменшення кредитного ліміту), 18.12.2020 року до 25000,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 22.04.2021 р. до 50000,00 грн. (збільшення кредитного ліміту), 13.10.2021 р. до 75000,00 грн. (збільнення кредитного ліміту), 13.07.2022 р. до 0,00 грн. (зменшення кредитного ліміту) (а.с.31). Також, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено умови для кредитних продуктів: картка Універсальна, Універсальна Голд, Platinum, World Black Edition, MC World Elite, VISA Infinite, VISA Signature. Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного Договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 19.01.2023 року складає 91653,01 грн., з яких: 77380,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5017,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 9255,50 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-14). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 77380,51 грн. суд виходив із наступного. Відповідно до ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.2Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Як вбачається з виписки за договором № б/н за період з 08.12.2020 р. по 30.11.2022 року (а.с. 15-30), відповідач користувався кредитними коштами за допомогою картки № [NUMBER] , частково сплачував заборгованість за Договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «КБ «Приватбанк», не довів відсутність заборгованості. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і в такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у Договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість за простроченим тілом кредиту, яка станом на 27.11.2022 року становить 77380,51 грн., підлягає стягненню з відповідача. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими банком у розмірі 14272,50 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути за відсотками за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.9-14), сума заборгованості за відсотками розрахована позивачем, виходячи з процентної ставки в розмірі 40,8 відсотки. Суд зазначає, що у самій анкеті-заяві відсутня інформація про погодження сторонами умов щодо визначення базової процентної ставки за кредитом, а також виду кредитної картки. Заява про приєднання до умов та правил (а.с.33-40) містить відомості щодо процентної ставки для кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна Gold», які є різними. Паспорт споживчого кредиту (а.с.41-42), а також витяг з тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна Gold» (а.с.43) містять умови щодо різних видів карток. Окрім того, матеріали справи не містять підтвердження, що саме цей витяг з тарифів розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначених в цьому документі, який додано Банком до позову, розмірах і порядках нарахування. Таким чином, оскільки позивачем не доведено, який вид кредитної картки отримав відповідач, а підписана [PERSON] анкета-заява не містить погодження сторонами розміру процентної ставки, правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 14272,50 грн. відсутні. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов Банку частково, а саме: в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, та відмовляє в задоволенні позовних вимог в іншій частині через їх недоведеність. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2266,04 грн.(77380,51 грн.х 2684,00грн.:91653,01 грн.). Враховуючи викладене,

Outcome: partial