Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №101.6-01/101 від 23.06.2008 в розмірі 117 469,27 грн, судовий збір в сумі 2 481 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - Банк, АТ «ВТБ Банк») та [PERSON] , (далі - Позичальник, Боржник, Відповідач) було укладено Кредитний договір № 101.6-01/101 (далі - Кредитний договір), згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит на суму 20 200 доларів США 00 центів, а Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 23.06.2015 та сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних. 23.06.2008 між Банком та Позичальником було укладено Договір застави № 101.6-01/101 (далі - Договір застави), відповідно до умов якого, предметом застави є автомобіль марки - TOYOTA, модель - COROLLA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер шасі № [NUMBER] , тип - легковий седан, державний номерний знак № [NUMBER] (далі - Предмет застави. 22.01.2018 між AT «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (далі - ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», Товариство) було укладено Договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118ів, відповідно до якого Банк відступив ТОВ «ФК УКРФІНАНС ГРУП» право грошової вимоги за Кредитним договором. 22.01.2018 між AT «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК. «УКРФІНАНС ГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави № 220118аз, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю., зареєстрований за реєстровим № 21, відповідно до якого Банк відступив ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» усі права заставодержателя щодо Предмета застави. 31.03.2015 Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі № 755/31309/14-ц було ухвалено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь Банку заборгованості за Кредитним договором у розмірі 74 402, 59 грн. 04.05.2022 Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі № 755/31309/14-ц було постановлено ухвалу про заміну стягувана ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та поновлення строку для пред`явлення на примусове виконання виконавчого листа № 755/31309/14-ц виданого 28.08.2015 Дніпровським районним судом міста Києва. Однак, станом на сьогодні, рішення Дніпровського районного суду міста Києва у цивільній справі № 755/31309/14-ц від 31.03.2015 Боржником не виконано. Відповідно до cm. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, ухвалення рішення Дніпровського районного суду міста Києва № 755/31309/14-ц від 31.03.2015 було задоволено у грошовій одиниці України, та виконавчий лист № 755/31309/14-ц, виданий 28.08.2015 Дніпровським районним судом міста Києва на примусове стягнення заборгованості з [PERSON] у грошовій одиниці України, відтак в наслідок багаторічного невиконання Боржником вищевказаного рішення Суду, а саме в період з 2015 року по 2022 рік, Стягувач поніс втрати у зв`язку з індексацією внаслідок знецінення грошової одиниці України. Таким чином, станом на 18.08.2022, загальна сума кредитної заборгованості становить 117 469,27 грн., з яких: 16 486,80 грн. - три відсотки річних; 100 982,47 - індекс інфляції. 15.09.2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яким роз`яснено право подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами, відповідач не отримав 26.11.2022. Позивачу ухвала про відкриття провадження у справі не доставлена. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/31309/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2015 позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №101.6-01-/101 від 23.06.2008р. в сумі 74402,59 грн. та судові витрати в розмірі 744,03 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2022 замінено стягувача у виконавчому листі №755/31309/14-ц, виданому Дніпровським районним судом м. Києва 28.08.2015 на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31.03.2015, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, змінивши стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» строк для пред`явлення на примусове виконання виконавчого листа №755/31309/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 28.08.2015 на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31.03.2015 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач не подав до суду доказів виконання рішення суду у справі №755/31309/14-ц та не спростував вимоги позивача, а тому суд при вирішенні даного спору виходить з наступного. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, а також у постановах Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 459/3560/15-ц, від 11.07.2018 у справі № 753/23612/15-ц, від 05.09.2018 у справі № 461/479/16-ц, від 22.11.2018 у справі № 761/43507/16-ц. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом якого грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання шкоди особі. Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання, поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 %. На цій підставі, позивачем здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції, що полягає в компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку виконаного позивачем станом на 18.08.2022 становить 117 469,27 грн та складається з: 16 486,80 грн. - три відсотки річних; 100 982,47 - індекс інфляції. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наданий розрахунок позивачем суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону та не спростований відповідачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved