Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

30.11.2022р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.04.2014р. На даний час шлюб розірвано за рішенням суду від 07.05.2018р., яке набрало законної сили 15.06.2018р. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з нею і перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач як батько не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям сина, не спілкується з ним та протягом тривалого часу не надає матеріальної допомоги, має заборгованість зі сплати аліментів. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.12.2022р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.03.2023р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Гапон С.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Позивачка додатково суду пояснила, що з відповідачем вони припинили подружні відносини і не проживають разом з 2016р. В 2018р. вона виїхала з дітьми на підконтрольну територію України, відповідачу це було відомо і він не заперечував проти цього. За два роки окремого проживання в с.Сонцеве Старобешевського р-ну він не цікавився сином, не спілкувався з ним і матеріально не утримував. Після їх виїзду він також не проявляв жодної батьківської турботи, не дзвонив, не надавав матеріальної допомоги. Зараз вона перебуває в іншому шлюбі, має трьох неповнолітніх дітей, вони усі є внутрішньо переміщеними особами, проживають разом в орендованій квартирі. Син навчається в 3 класі. Усі заходи щодо виховання сина, забезпечення належних умов для навчання, розвитку, підтримання стану здоров`я здійснює вона разом зі своїм чоловіком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Бучанської міської ради Бучанського району Київської областів судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.04.2014р. Шлюб розірвано за рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 07.05.2018р., яке набрало законної сили 15.06.2018р. (арк.14). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (арк.13). Після припинення шлюбних відносин дитина мешкає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Остання на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , та має від цього шлюбу малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (арк..10,33). Позивачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (арк..111, 113). Заочним рішенням Коропського районного суду Чернігівської області №2/735/30/2019, ЄУН 735/1752/18, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2018р. і до повноліття дитини (арк.15-16). Постановою державного виконавця Лівобережного ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 18.09.2019р. відкрито виконавче провадження № 60095336 з виконання рішення про стягнення аліментів (врк.17). Згідно з розрахунком державного виконавця Кальміуського ВДВС у Кальміуському районі Донецької області від 13.10.2022р. заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] за виконавчим листом №735/1752/18 станом на 31.10.2022р. становить 159 590,00грн. (арк.127). Згідно з довідкою ЖБ «Шевченка 64» від 17.10.2022р. в квартирі [ADDRESS] проживає без реєстрації родина: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (арк..21). Згідно з актом встановлення факту проживання, складеним 17.10.2022р. депутатом Бучанської міської ради по ВО №4 Квашуком О.Я. в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] на підставі договору оренди проживає [PERSON] , [INFO] разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , та дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, родина знаходиться на утриманні чоловіка [PERSON] (арк.22). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.01.2023р., доданим до висновку органу опіки та піклування, в квартирі [ADDRESS] на підставі договору оренди проживає [PERSON] , [INFO] разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , та дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В квартирі створені сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітніх дітей, усі комунікації підключені, санітарно-гігієнічний стан відповідає нормам, є необхідні меблі, побутова техніка. Для дітей облаштована окрема кімната, створено місце для навчання та відпочинку, наявний дитячий одяг, взуття, іграшки, шкільне приладдя. Стосунки в родині доброзичливі, благонадійні. Емоційний стан неповнолітнього [PERSON] добрий, дитина активна, радісна, поважно ставиться до старших, допомагає по господарству, з рідним батьком не спілкується (арк.93-104). Згідно з характеристикою учня 3-В класу Бучанської школи №5 б/н та без дати [PERSON] , [INFO] навчається в школі з 2-го класу. Зарекомендував себе старанним, працелюбним учнем, має достатній рівень навчання, активний, веселий, товариський, самостійний. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання. Мати придяліє належну увагу розвитку та виховання дитини (арк..115) Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, затвердженим рішенням №9 від 28.02.2023р., визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (арк.75-76). Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] після припинення подружніх відносин з позивачкою [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками - тривалий час не зустрічається і не спілкується з неповнолітнім сином [PERSON] , заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти за рішенням суду також не сплачує та має значну заборгованість, що свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини. Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітньої дитини і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. При цьому, відповідач [PERSON] обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40грн.

Outcome: approved