Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» адвокат Мартиненко В.В., який діє на підставі довіреності від 20.10.2022 року (а.с. 33), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №8495925 від 03.12.2019 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «ФК «1БАНК» та відповідачем, у розмірі 12003,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 2400,00 грн., заборгованості за відсотками на прострочену позику 2500,00 грн., заборгованості за нарахованими 3% річних - 528,90 грн., заборгованості за інфляційними витратами - 1574,10 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення позики, сплати відсотків у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. ТОВ «ФК «1БАНК» та позивач уклали 03.04.2017 року Договір факторингу №03042017, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») перейшло право грошової вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №99 від 15.05.2020 року до Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 9900,00 грн., які просить стягнути з нього. Представник відповідача - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордера серії ВІ №1137664 від 11.04.2023 року (а.с. 63), подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані, та не підлягають задоволенню з наступних підстав, а саме: з наданих позивачем документів встановлено недотримання порядку укладання електронного договору, встановленого статтями 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію», та договір є таким, що не прирівнюється до договорів укладених у письмовій формі, а тому відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України цей договір є нікчемним; додані до позову докази не містять жодних підтверджень, що договір №8495925 від 03.12.2019 року був акцептований сторонами, у порядку передбаченому законом, що цей договір підписав відповідач, що саме цей договір розумів відповідач та ознайомився і погодився з отриманням грошових коштів на умовах, визначених у договорі, що договір взагалі містив умови щодо кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки у зазначеному в цьому договорі розмірах і порядках нарахування; позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування чи отримання відповідачем кредитних коштів (а.с. 48-56). Представник позивача Сотнічук В.І., яка діє на підставі довіреності від 20.10.2022 року (а.с. 33), подала до суду відповідь на відзив, в якій пояснила, що сторони дійшли згоди до порядку укладання договору відповідно до норм Закону України «Про електронну комерцію», досягнуто всіх істотних умов договору та підписання відбулося за допомогою одноразового ідентифікатора, який відповідач отримав на електронну пошту; відповідач стверджує, Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, мають мінливий характер, не заперечує, що вказані Правила саме в наданій позивачем редакції останній підписував (та відповідно не надає текст Правил в іншій редакції, що на його думку існували на дату укладання договору), а лише висловлює припущення, що такі могли існувати в іншій редакції; звертає увагу, що між ТОВ «ФК «1БАНК» та [PERSON] укладався договір позики, а не кредитний договір на умовах банківського обслуговування; також, вказує, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» не здійснювала операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснювалися виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються, також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходили на картки клієнтів кошти для переказу, передбачено надходження від ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» загальних сум поповнення, а не окремих транзакцій. В зв`язку з цим виділити транзакції як окремі платежі у банківській виписці не є можливим (а.с. 66-81). Представник відповідача подав до суду заперечення, в якому в якому вказує, що позивачем не доведено факту підписання та ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг; створення електронної пошти не є обов`язковою персоналізацію користувача, створити пошту з ім`ям «starokozhkoludmila» може будь-хто; Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту є внутрішнім документом ТОВ «ФК «1БАНК» , й затверджується рішенням загальних зборів учасників даного ТОВ, а тому мають мінливий характер; на думку відповідача надані докази разом відповіддю на відзив не мають бути прийняті судом (а.с. 82-85). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 47), у позовній заяві просить розгляд справи провести без участі позивача та його представників (а.с. 5 на звороті). Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 46), про причини неявки суд не повідомила та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представник відповідача адвокат Сідько С.І. надала до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без участі відповідача та його представника, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві та запереченні (а.с. 86). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03.12.2019 року між ТОВ «ФК «1БАНК» та [PERSON] , [INFO] , за допомогою одноразового ідентифікатора (про що свідчить реквізити та підпис сторін) укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №8495925 (надалі - договір позики), за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Параметри та умови надання позики: сума позики становить - 5000,00 грн., строк позики (строк договору) - 30 днів, дата надання позики 03.12.2019 року, дата повернення позики 02.01.2020 року, процентна ставка (базова) / день - 1,60%, розмір процентів акційних у день - 1,28%; процента ставка на прострочену позику у день - 2,70 %, розмір процентів на позику річний - 467,20 %, розмір процентів на прострочену позику річний - 985,50 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у % - 38,40%, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у грн. - 1920,00 грн., загальна вартість позики та процентів, у грн. - 6920,00 грн. Відповідно до п. 4.2. договору позики, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-licensе/ (надалі - Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно з п. 5 договору позики, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір позики укладений в результаті зваженого рішення сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за договором. Зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмова від їх виконання, не допускаються, якщо інше не встановлено законом чи Правилами. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за договором усім своїм майном. Сторони несуть відповідальність за належне виконання договірних зобов`язань, передбачену положенням цього договору, правил та чинного законодавства. У договорі позики під час його укладення відповідачка вказала свої паспортні дані, номер облікової картки платника податків, поштову адресу, номер мобільного телефону, електронної пошти та номер карткового рахунку у банку, на який ТОВ «ФК «1БАНК» мав зарахувати суму кредитних коштів у сумі 5000,00 грн. (а.с. 8) Відповідно до довідки про ідентифікацію, ТОВ «ФК «1БАНК» підтверджує, що [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір 8495925 від 03.12.2019 року, ідентифікована ТОВ «ФК «1БАНК». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 7VolmePWPP, час відправки ідентифікатора позичальнику 03.12.2019 року, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор starokozhkoludmila@gmail.com (а.с. 11). Згідно з довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС», за вих. №22/11-2022-7 від 22.11.2022 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС», (надалі - ТОВ «ФКФ»), яке діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №B0000130 від 12.02.2021 року та Витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з наданні фінансових послуг №37 від 29.01.2016 року, відповідно до умов Договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФКФ» та ТОВ «ФК «1БАНК», було здійснено наступні успішні перекази: 1) 03.12.2019 року, сума 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.), відбувся успішний переказ на карту [NUMBER] . Номер платежу 6371097478826173132283741 . Оскільки ТОВ «ФКФ» не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій. У зв`язку з цим виділити запитувані транзакції як окремі платежі у банківській виписці не є можливим (а.с. 9). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). Аналізуючи викладене, можна прийти до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19; від 16.12.2020 року у справі №561/77/19 та від 22.11.2021 року у справі№ 234/7719/20. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом частин 3, 4, 6, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 З Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови позики, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 03.04.2017 року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (фактор) та ТОВ «ФК «1БАНК» (клієнт) укладено Договір факторингу №03042017 (додаткова угода №1 від 28.12.2017 року), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1БАНК» відступив ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а новий кредитор (фактор) зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 13-21). Згідно з Реєстром прав вимог №99 від 15.05.2020 року до Договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 року, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9900,00 грн., з яких: - 5000,00 грн. заборгованість за тілом; - 2400,00 грн. заборгованість по процентам за користування; - 2500,00 грн. заборгованість по простроченим процентам за користування (а.с. 22). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору, відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по укладеному договору позики №8495925 від 03.12.2019 року становить 9900,00 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 4900,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином ТОВ «ФК «Профіт Капітал» нараховані три відсотки річних від простроченої суми боргу на суму 528,90 грн. та інфляційні втрати на суму 1574,10 грн. (а.с. 12). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц дійшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідачем та його представником розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано. Доводи про те, що відповідачкою не підписувався договір та вона не отримувала кредитних коштів, судом відхиляються, оскільки за нормами Законом України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно не можливим. Відповідачкою не надано до суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, що вказаний у договорі позики, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором позики і взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорі позики строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання у повному обсязі взятих на себе за договором позики зобов`язань відповідач не надав. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про стягнення заборгованості необхідно задовольнити у повному обсязі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, представник позивача додав копію договору про надання правової допомоги 28092021-1 від 28.09.2021 року, додаткову угоду №5 від 01.12.2022 року, форму акта прийому-передачі реєстру боржників від 01.12.2022 року; акт №1 прийому - передачі наданої правової допомоги від 20.02.2023 року на загальну суму 30000,00 грн., згідно якого клієнт сплачує на користь об`єднання в розмірі 5000,00 грн. за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення позову до суду однієї позовної заяви, згідно реєстру боржників (в переліку вказаний відповідач - [PERSON] ), наказ про прийняття на роботу від 13.08.2021 року, платіжне доручення №245 від 09.03.2023 року у сумі 30000,00 грн. (а.с. 23-31). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивача - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved