Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.03.2012 року у справі № 2-4917, на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб, який в подальшому був розірваний, на підставі рішення суду Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2012 року, справа № 2-4919/11. У період шлюбних відносин у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 2-4917 від 03.02.2012 р. з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.11.2011 року. Позивач регулярно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . 12.02.2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в якому у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача - [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після укладення шлюбу з [PERSON] та народженням ще однієї дитини, істотно змінився сімейний стан позивача та погіршився його матеріальний стан, коштів на належне утримання дітей, у тому числі новонародженої дитини, та утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною не вистачає, а тому позивач не має фінансової можливості надалі сплачувати аліменти у повному обсязі на утримання спільного з відповідачкою сина - [PERSON] . Отже, на утриманні позивача знаходяться двоє дітей, та дружина, [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що погіршує матеріальне становище позивача, тому, він наполягає на зменшенні розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з до 1/6 частки від його заробітку (доходу). Крім того, позивач звертає увагу на те, що з початком збройної агресії рф проти України, у нього значно зменшився дохід, що на даний момент складає половину від довоєнного рівня. Отже, зменшення розміру аліментів не суперечить нормам матеріального права, а навпаки сприятиме справедливому та рівному балансу між захистом прав малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі (а.с. 29). Позивач в судове засідання не з`явися, надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу, який в подальшому був розірваний на підставі рішення суду Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2012 року, справа № 2-4919/11, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 13). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за № 2-4917 від 03.02.2012 р. з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.11.2011 року (а.с. 16). 22.03.2012 року за виконавчим листом № 2-4917 Державним виконавцем Терхановою О.В. органу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 33447606 (а.с. 17). 12 лютого 2021 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видане свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 14). [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видане свідоцтво про народження Серії [NUMBER] (а.с. 15). Судом встановлено, що позивач проживає разом з дружиною [PERSON] та другим сином [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на його утриманні (а.с. 21,22). Відповідно до наданої позивачем довідки про доходи № 10/12 від 30.12.2022 р, за період з 01.12.2021 року по 30.11.2022 року, середній дохід позивача в установі ТОВ «Медичний Центр «Клініка сімейної медицини» за період з грудня 2021 року по березень 2022 року складав 8 648,30 гривень на місяць, а з березня 2022 року його середній дохід за місяць зменшився до 4 679,74 гривень (а.с. 23). Таким чином, судом встановлено, що на утриманні позивача, крім сина [PERSON] від шлюбних відносин із відповідачкою, перебуває другий син [PERSON] та дружина, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того суду доведено погіршення матеріального стану позивача та зниження його рівню заробітку (доходу). Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180, 192 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням змін, які були внесені до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , змінився спочатку сімейний стан позивача, а після початку збройної агресії рф проти України і матеріальний стан позивача, змінилися дві умови, визначені ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, внаслідок одруження та народження ще однієї дитини, а також змінився майновий стан, внаслідок зменшення рівня заробітку (доходу). Інших доказів щодо зміни майнового стану платника аліментів, відсутності працевлаштування тощо, позивачем не подано. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак, оцінюючи докази з точки зору достатності, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд приходить до переконання, про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] до 1/6 частини його заробітку (доходів) на дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімумі дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховує досить незначний майновий стан отримувачів аліментів, однак зміни, що відбулися у майновому та сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації, забезпечить рівноцінний розвиток усіх дітей, батьком яких являється позивач.

Outcome: approved