Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

27 березня 2023 року в суд надійшла позовна заява керівника Дністровської окружної прокуратури Руснака П.А. в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, яка здана до відправки засобами поштового зв`язку 24 березня 2023р. У позовній заяві вказує, що під час вивчення питань щодо дотримання іноземцями земельного законодавства України виявлено, що громадянин Азербайджану [PERSON] , який паспортом громадянина України, посвідками на постійне чи тимчасове проживання не документувався, набув у власність земельну ділянку із цільовим призначенням для індивідуального садівництва на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.2019р. Вважає, що оскільки [PERSON] протягом року з моменту набуття права власності добровільно не відчужив земельну ділянку сільськогосподарського призначення, то право власності на таку земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах. Вказує, що оскільки орган, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель - ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області протягом розумного строку не звернувся в суд з позовом до [PERSON] , то представництво інтересів держави у цій справі здійснює прокурор. З огляду на зазначене просить припинити громадянину Азербайджану [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7310600000:01:026:0082, площею 0,0623 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану в [ADDRESS] ,\~ шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах та стягнути понесені витрати на сплату судового збору. Ухвалою суду від 11.04.2023р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті спору, призначено судове засідання на 08 травня 2023р. о 10 год. 00 хв., яке, зважаючи на першу неявку представника позивача та відповідача, з метою дотримання прав учасників справи, відкладено на 19 травня 2023р. о 10 год. 00 хв. із викликом учасників справи. Ухвалою суду від 19.05.2023р. зобов`язано приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковську О.Ю. надати до 26 травня 2023 року належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної\~ справи за договором купівлі-продажу від 24.06.2019р., укладеним між [PERSON] та [PERSON] , та відкладено судове засідання на 30 травня 2023 року о 12 год. 00 хв., в яке викликано учасників справи. В судове засідання 30 травня 2023р. представник ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, однак 12 травня 2023р. засобами електронного зв`язку начальник ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області Савчук С.В. подав клопотання від 10.05.2023р. про проведення судового засідання за відсутності представника ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області (а.с. 109). Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився. При цьому, у відповідь на запити суду від 07.04.2023р., від 08.05.2023р. та від 22.05.2023р. щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача [PERSON] у суд надійшла 18 травня 2023р. довідка Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернівецькій області від 12.05.2023р., згідно якої [PERSON] , [INFO] , за відомостями адресно-довідкового підрозділу зареєстрованим не значиться, та 26 травня 2023р. лист Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької ради № 713 від 26.05.2023р., згідно якого [PERSON] в м.Новодністровськ не зареєстрований; інформацією щодо місця проживання даної особи у місті орган реєстрації не володіє (а.с. 111, 152). Враховуючи, що місце проживання відповідача ні в Україні, ні за кордоном із наявних документів суду встановити не вдалося, [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Окрім того, судова повістка також надсилалась [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки вищезгаданий садовий будинок належить відповідачу на праві власності, однак в суд повернувся конверт у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 149-150). Відповідач [PERSON] жодних заяв чи клопотань в суд не надавав; правом на подання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, беручи до уваги оголошення про виклик до суду, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України не пізніше, ніж за десять днів до засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання за наявної явки учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні прокурор Бадуряк Ю.В. заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив, що [INFO] [PERSON] , громадянин Республіки Азербайджан, придбав у [PERSON] , громадянина України, земельну ділянку за номером [ADDRESS] , з цільовим призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер 7310600000:01:026:0082, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.06.2019р., посвідченим приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю., зареєстрованим в реєстрі за № 590 (а.с. 60-61, 125). В цей ж день 24 червня 2019р. право власності на земельну ділянку за номером [ADDRESS] , з цільовим призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер 7310600000:01:026:0082, та на садовий будинок [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , громадянин Республіки Азербайджан, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 320051083 від 12.01.2023р., №171476064 та № 171476806 від 24.06.2019р.(а.с. 54-56, 145-146). В ході вивчення Дністровською окружною прокуратурою питання законності набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення іноземцями та особами без громадянства в порядку спадкування чи на підставі цивільно-правових угод (запит від 13.12.2022р.) 13 лютого 2023р. ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області листом № 10-24-0.41-419/2-23 проінформувало прокуратуру, що в межах Дністровського району Чернівецької області право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7310600000:01:026:0082,\~ площею 0,0623 га, для індивідуального садівництва, розташовану у м.Новодністровськ, набув іноземець (а.с. 64-67). Окрім того, у відповідь на запит Дністровської окружної прокуратури від 23.01.2023р. (а.с. 68) 27 січня 2023р. ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області листом 10-24-0.7-213/2-23 проінформувало прокуратуру, що управлінням не вживались заходи щодо конфіскації земельних ділянок у зв`язку із відсутністю бюджетного фінансування; не заперечувало, якщо заходи буде вжито прокуратурою (а.с. 69). У відповідь на запит Дністровської окружної прокуратури від 23.01.2023р. (а.с. 62)\~ Виконавчий комітет Новодністровської міської ради повідомив листом № 169 від 06.02.2022р. за підписом міського голови Цимбалюк Н.О., що земельна ділянка з кадастровим номером 7310600000:01:026:0082 за рішення міської ради № 258 від 26.10.2017р.\~ була передана у власність громадянину України [PERSON] ; відомостями щодо подальших власників земельної ділянки міська рада не володіє, облік земель сільськогосподарського призначення, набутих у власність іноземцями та особами без громадянства у порядку укладення цивільно-правових угод, не веде (а.с. 63). Відповідно до листа Управління ДМС у Чернівецькій області № 7301.4-1006/73.1-23 від 22.02.2023р., наданого у відповідь на запит Дністровської окружної прокуратури від 09.02.2023р.,\~ громадянин Азербайджанської Республіки [PERSON] за обліками УДМС у Чернівецькій області\~ щодо документування паспортом громадянина України, посвідками на постійне чи тимчасове проживання не значиться (а.с. 70-71). У ст.ст. 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України\~ особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного та Земельного кодексів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. У ч. 1 ст. 1 ЗК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Приписами ч. 1, 2, 4 ст. 374 ЦК України передбачено, що\~ суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Так, згідно ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю\~ є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 81 ЗК України\~ іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У ч. 2 ст. 35 ЗК України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи, можуть мати земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва на умовах оренди. При цьому, згідно ч. 5 ст. 22 ЗК України (в редакції чинній на дату укладення договору - 24.06.2019р.) землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно ч. 1, 3 ст. 130 ЗК України (в редакції чинній на дату розгляду справи) набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: громадяни України; юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; територіальні громади; держава. Порушення вимог частин першої і другої цієї статті є підставою для визнання правочину, за яким набувається право власності на земельну ділянку, недійсним, а також для конфіскації земельної ділянки. У ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У п.п. д), е) ч. 1 ст. 140 ЗК України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є, зокрема, конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. При цьому, відповідно до\~ ст. 145 ЗК України\~ (в редакції станом на дату укладення договору - 24.06.2019р.) якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.145 ЗК України (в редакції чинній на дату розгляду справи), якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Отже, аналізуючи вищенаведені положення законодавства України, судом встановлено, що станом на 24 червня 2019 року була встановлена законодавча заборона на передачу земель сільськогосподарського призначення, до яких відносяться земельні ділянки для садівництва, у власність іноземцям. Як на дату укладення договору, так і на час розгляду справи у суді іноземці можуть отримати земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва лише на умовах оренди. При цьому, після набуття [PERSON] , громадянином Республіки Азербайджан, у власність земельної ділянки для ведення садівництва, оскільки останній являється особою, до якої перейшло право власності на земельну ділянку, яка у 2019р. за ЗК України не може перебувати в її власності, на останнього покладався обов`язок щодо відчуження набутої ділянки протягом року з моменту переходу такого права, тобто до 24 червня 2020р. А у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягала примусовому відчуженню за рішенням суду. На підставі досліджених письмових доказів, суд встановив, що [PERSON] , як іноземець, маючи обов`язок протягом року з моменту набуття права власності відчужити земельну ділянку для індивідуального садівництва, яка не може перебувати у його власності, такий обов`язок не виконав. Оскільки на час розгляду справи у суді, з врахуванням внесених до ЗК України змін, на іноземців, до яких перейшло право власності на земельну ділянку, яка за ЗК України не може набуватися ними у власність, також покладається обов`язок щодо відчуження набутої земельної ділянки протягом року з моменту переходу такого права, а у разі невиконання такого обв`язку така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду з подальшим продажем на земельних торгах та виплатою ціни проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, її колишньому власнику, то в діях [PERSON] наявне порушення чинного земельного законодавства України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1302 від 09.12.2021р., Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру № 603 від 23.12.2021р., Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та їй підпорядковане. Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Так, у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Оскільки ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, самостійно не реалізувало процесуальне право на подання позову про конфіскацію земельної ділянки, то наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020р. по\~ справі № 912/2385/18. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, встановивши, що [PERSON] , будучи громадянином Республіки Азербайджан, упродовж встановленого законодавством строку з 24.06.2019р. по 24.06.2020р., після набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7310600000:01:026:0082, площею 0,0623га., з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка не може перебувати у власності іноземців, не виконав свого обов`язку щодо відчуження такої ділянки, враховуючи триваючий характер порушення [PERSON] вимог земельного законодавства України, яке й на даний час передбачає для іноземців лише право оренди земельних ділянок для ведення садівництва, внаслідок чого спірна земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позов керівника Дністровської окружної прокуратури Руснака П.А. в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 3023, 52 грн. На підставі ст.ст. 13,14, 41 Конституції України, ст.ст. 1, 22, 35, 80, 81, 125, 130, 140, 145\~ ЗК України, ст.ст.\~ 321, 373, 374, 378 ЦК України, ст.ст. 38-39 Закону України «Про міжнародне приватне право»,

Outcome: approved