Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

13 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м.Одеси із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , який народився [INFO] , без реєстрації шлюбу у період з 1989 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Мотивує вимоги тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло все майно померлого. За життя померлого, заповіт не складено. Оскільки заявниця проживала із спадкодавцем без зареєстрованого шлюбу значно більше як п`ять років до часу відкриття спадщини, вона є спадкоємцем четвертої черги за законом. Інші спадкоємці за законом, відсутні. Отже заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину за відсутності судового рішення, про що надано лист приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кокаревої Ірини Юріївни від 03 грудня 2021 року вих.№128/02-14. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2021 року для розгляду даної цивільної справи визначено головуючого суддю Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №522/19885/21 за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року, задоволено клопотання представника заінтересованої особи Одеської міської ради та витребувано з Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України докази у справі, якими є інформація з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а саме повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] . Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року, витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кокаревої Ірини Юріївни належним чином завірену копію спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] . Розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку із необхідністю отримання витребуваних судом доказів та за клопотаннями учасників справи. В судовому засіданні представник Одеської міської ради заперечував проти задоволення заяви. В судове засідання 16 травня 2023 року, заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Доніна Людмила Анатоліївна, не з`явились, до суду надійшла письмова заява адвоката про розгляд справи за відсутності заявника та її представника. Просила задовольнити заяву у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини по справі, які перевірені письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи. Як встановлено ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.76 ЦПК України). Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Одесі, що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] виданого 16 березня 1998 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. [PERSON] помер [INFO] , про що 27 вересня 2021 року складено відповідний актовий запис №11963 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). З 1989 року [PERSON] проживав однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу з [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Судом оглянуто Страховий медичний полюс № 525 05 від 01 червня 2010 року страхової компанії «INTO», де зазначається застрахована особа: [PERSON] , [INFO] , домашня адреса: [ADDRESS] сім`ї застрахованого: Батько - [PERSON] [INFO] . Мати - [PERSON] [INFO] . Згідно Страхового медичного полюса OD № 0002027 від 25 червня 2015 року ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ИНТО», страхувальник: [PERSON] , застраховані особи: [PERSON] [INFO] , адреса проживання - [ADDRESS] ; [PERSON] [INFO] , адреса проживання - [ADDRESS] ; [PERSON] [INFO] адреса проживання - [ADDRESS] . У Страховому медичному полюсі OD № 0044317 від 01 лютого 2019 року ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ИНТО», також зазначається страхувальник: [PERSON] , застраховані особи: [PERSON] [INFO] , адреса проживання - [ADDRESS] ; [PERSON] [INFO] , адреса проживання - [ADDRESS] ; [PERSON] [INFO] адреса проживання - [ADDRESS] . Згідно сигнальних листів служби швидкої медичної допомоги від 27 листопада 2010 року, від 27 серпня 2017 року за №26406, від 20 липня 2021 року за №18513 за викликами швидкої допомоги, хворий - [PERSON] , домашня адреса - [ADDRESS] . Факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також оглянутими судом копіями медичної документації складеної Медичною компанією INTO-SANA та її спеціалістами, зокрема страхового медичного полісу від 01 червня 2007 року із квитанцією від 06 серпня 2007 року; страхового медичного поліса від 01 червня 2008 року із квитанцією від 16 серпня 2008 року та квитанцією від 05 червня 2009 року; договору добровільного медичного страхування від 29 серпня 2013 року із квитанцією від 29 червня 2013 року; полісів добровільного медичного страхування від 24 червня 2016 року, 10 лютого 2017 року, від 09 лютого 2018 року та від 04 лютого 2021 року; зави про переказ готівки №47259 та квитанції №14143; медичної виписки від 20 червня 2004 року; листів лікаря медичного центру від 08 серпня 2004 року та 27 червня 2004 року; медичних виписок від 10 грудня 2004 року та від 16 серпня 2005 року; листів лікаря медичної компанії від 07 січня 2005 року, 26 лютого 2005 року, 05 грудня 2007 року, 11 липня 2011 року, 30 жовтня 2014 року, 17 жовтня 2015 року, 29 листопада 2016 року, 10 березня 2017 року, 16 жовтня 2018 року, 08 жовтня 2017 року, 02 березня 2017 року, 20 січня 2017 року, 08 лютого 2020 року та 18 січня 2020 року. Заявниця також надала у справу особисті документи [PERSON] на майно та транспортний засіб, спільні фотографії спадкодавця у сімейному колі разом із [PERSON] та [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] , син заявниці, підтвердив факт проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] починаючи з 1989 року. Також судом допитано свідка [PERSON] , знайомого сім`ї заявниці, який також підтвердив факт проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] більше десяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків і спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Положення ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] звернула ся до Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Кокаревої Ірини Юріївни із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Заведена спадкова справа №28/2021 до майна померлого [INFO] . Інших спадкоємців немає. Листом Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Кокаревої Ірини Юріївни від 03 грудня 2021 року вих.№ 128/02-14 зазначено, що для встановлення факту проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю необхідно звернутися до суду. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, про що наведено ч.4 ст.263 ЦПК України. За висновком Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду встановленим постановою від 17 чрвня 2020 року по справі № 755/18012/16-ц, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18. Згідно наданих Управлінням державної реєстрації Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України, на виконання ухвали від 07 грудня 2021 року, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, вбачається що [PERSON] та спадкодавець [PERSON] не перебували в іншому шлюбі у зазначений заявницею період. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , дійсно постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , з 1989 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] . У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації нею спадкових прав після смерті цивільного чоловіка. Встановлення вказаного юридичного факту потрібно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця, щодо якого не існує спору про право у зв`язку із відсутністю інших спадкоємців. Таким чином [PERSON] доведений факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved