Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Представник позивача Мужик Н.Т. від імені та в інтересах Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" (скорочена назва - АТ "СЕНС БАНК") (надалі - банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Підтримання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] 08 травня 2019 року укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501139885 (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк виконав свій обов`язок щодо надання [PERSON] кредиту. Станом на 22 січня 2023 року [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 67842,01 грн. У зв`язку з вищенаведеним позивач просить стягнути із відповідача вказану заборгованість за кредитним договором. Як вбачається з оферти на укладання угоди про надання кредиту №501139885 від 08 травня 2019 року [PERSON] запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту на суму 76259,40 грн. на строк 24 місяці, з процентною ставкою 0,00% за період з 1-го місяця по 4-й місяць користування кредитом, та за період з 5-го місяця по 24 місяць - 4% від суми кредиту. Кредитні кошти повертати на рахунок № [NUMBER] . Акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501139885 банк прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту, на умовах викладених в оферті та перерахував вищевказану суму на зазначений рахунок. Відповідач у вказаний в угоді строк суму кредиту не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 67842,01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по рахунку за кредитною картою за період з 08.05.2019 року по 22 січня 2023 року, які додано до позовної заяви. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 530, 549 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Положенням ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентах за користування кредитними коштами та неустойку. За наведених вище обставин, суд, з`ясувавши всі обставини справи, дійшов до переконання, що позовні вимоги Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" від імені та в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2 684,00 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: approved