Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог тим, що він є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року з [PERSON] , який було розірвано 13 травня 2010 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 травня 2016 року він був позбавлений батьківський прав щодо його рідної доньки - [PERSON] . Рішенням Маріупольської міської ради від 22 червня 2016 року № 129 - [PERSON] , рідна бабуся [PERSON] , була призначена опікуном [PERSON] . Разом з тим, він став на шлях виправлення, пройшов лікування у реабілітаційному центрі, де отримав необхідну допомогу. Є засновником благодійної організації «Благодійний фонд «Нове джерело». На цей час одружений з [PERSON] , від шлюбу у них народився син - [PERSON] . Крім того, він є батьком та займається вихованням двох дітей його дружини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , замінює їм рідного батька, займається їх вихованням та повністю утримує родину, а також він з дружиною мають посвідчення багатодітної родини. Рідна донька - [PERSON] на разі проживає разом з ним, його дружиною та дітьми однією родиною. До нього і його дружини вона відноситься як до батька і мати, та відповідно звертається до них - тато і мати. Їх взаємовідносини дуже теплі, добрі, дружні та сповнені любов`ю. Родина мешкає у приватному будинку. За місцем проживання він характеризується з позитивної сторони, приймає активну участь у житті діяльності садового товариства, є членом правління, надає допомогу у вирішенні усіх питань діяльності товариства. Він оформив доньку до Комунального закладу освіти у місті Дніпрі, уклав декларацію з сімейним лікарем. Відповідач, яка є також опікуном [PERSON] , на разі є особою з інвалідністю третьої групи та знаходиться у Донецькій області, перебуває на лікуванні. Вона надала власноручну написану довіреність на ім`я [PERSON] про те, що надає свою згоду на перебування її онуки з нею - його дружною, та вона не заперечує проти проживання онуки однією сім`єю з ним та його дружиною з дітьми. Також відповідач подала до виконавчої служби заяву про те, що претензій щодо сплати ним аліментів не має та просить повернути оригінал виконавчого листа, на що 25 серпня 2022 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Він зареєстрований як фізична-особа підприємець та має стабільний дохід. Повністю наладив свої відносини із своєю рідною донькою, яка хоче надалі бути з рідним батьком та його родиною. Він та його дружина займаються вихованням, фізичним здоров`ям доньки та усіх дітей, цікавиться її інтересами, навчанням, у зв`язку з чим, позивач просив суд поновити його батьківські права щодо доньки [PERSON] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12 жовтня 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Органа опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради висновок про доцільність поновлення батьківських прав позивача щодо неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2023 року за вказаною справою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі посилаючись на обставини викладену у позовній заяві та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, також повідомлялася шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Представник третьої особи Воднєва Н.В. у судовому засіданні підтримала позовну заява посилаючись на висновок органу опіки та піклування відповідно до якого комісія з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради вважає за доцільне поновити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки - [PERSON] 29 травня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності відповідача за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. Заслухавши думку позивача та представника третьої особи, а також думку дитини [PERSON] , дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо поновлення батьківських прав підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 60 (а. с. 7). Матеріалами справи підтверджено, що 13 травня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 156 (а. с. 17). З матеріалів справи встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 травня 2016 року позбавлено батьківських прав [PERSON] і [PERSON] щодо їх неповнолітньої доньки [PERSON] , яке набрало законної сили 02 червня 2016 року (а. с. 8-10). Рішенням голови Лівобережної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 22 червня 2016 року № 129 «Про встановлення опіки над [PERSON] » призначено опікуном [PERSON] , [INFO] (а. с. 26). Також судом встановлено, що 05 травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 203 (а. с. 33). Від подружнього життя сторони мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 175 (а. с. 36). Крім того, судом встановлено, що у дружини [PERSON] є також двоє дітей- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 34, 35). З матеріалів справи встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] є багатодітною сім`єю, що підтверджується посвідченням, виданим 27 квітня 2022 року Управлінням соціального захисту населення Синельниковської РДА (а. с. 28). Згідно із довідкою № 2841 від 02 вересня 2022 року, яка видана Комунальним підприємством «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями у вказаній установі не знаходиться (а. с. 14). З відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25 серпня 2022 року судом встановлено, що на обліку у ДПІ як платник податків перебуває фізична особа-підприємець [PERSON] , який застосовує спрощену систему оподаткування, 2 група 20 % до розміру мінімальної заробітної плати та згідно поданих податкових декларацій від 08 лютого 2022 року загальна сума доходу за 2021 рік склала 395 000 гривень (а. с. 20, 25). Судом також встановлено, що згідно з актом обстеження умов проживання від 29 листопада 2022 року начальника управління - служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради Оксани Жушман батьком [PERSON] створені належні умови для проживання, навчання, виховання і всебічного розвитку дитини - [PERSON] , та дуже теплі, добрі, дружні і сповнені любов`ю взаємовідносини в родині [PERSON] (а. с. 121). Також судом встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради за № 6/11-59 від 23 лютого 2023 року, комісія з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради вважає за доцільне в інтересах дитини поновити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки - [PERSON] (а. с. 119-120). Відповідно до постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крутою О.В. від 25 серпня 2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу судом встановлено, що на адресу відділу надійшла заява стягувача [PERSON] про відсутність претензій до боржника [PERSON] та відсутність заборгованості станом на 01 березня 2022 року за виконавчим листом № 2/265/1536/16, який виданий 02 листопада 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 24 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 11-13). Крім того, в судовому засіданні судом було заслухано думку дитини - [PERSON] , яка підтвердила дружні, родинні та теплі стосунки з батьком, його дружиною та їх дітьми, а також їй подобається проживати разом з усією родиною, більш того, батько приділяє їй увагу, цікавиться її інтересами та у них теплі, родинні відносини, а тому вона дуже хоче проживати разом із батьком та бути повноцінною родиною з ним. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно із ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. За змістом статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання тощо. Європейський суд з прав людини у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Також ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. При цьому, у конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Відтак, враховуючи, що обставини, які були підставою для позбавлення позивача батьківських прав суттєво змінилися, позивач здатний і має бажання виконувати свої обов`язки по вихованню, утриманню неповнолітньої доньки - [PERSON] , та дитина, в свою чергу, має бажання проживати разом з батьком, суд дійшов висновку про те, що поновлення [PERSON] у батьківських правах відповідає найвищим інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір у сумі 992,40 грн. з відповідача не підлягає стягненню.

Outcome: approved