Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

19 листопада 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийняла до розгляду справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Свою позовну заяву позивач обґрунтував наступним. 28 лютого 2020 року Позивач - [PERSON] уклала шлюб із Відповідачем - [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві , про що зроблено актовий запис № 332 та видане свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Позивачем зазначено, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, кожний живе власним життям, спільне проживання припинено та спільного господарства не ведуть. В даному шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис № 789 та видано Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Позивачка просить суд: стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2022 року позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2022 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем надано відзив, відповідно до якого відповідач просив позовну заяву [PERSON] Задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] ( [INFO] ) у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно із індексацією та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. відзив обґрунтований тим, що Відповідач постійно здійснював матеріальну допомогу по утримані своєї дитини і не відмовляється здійснювати у подальшому. У зв`язку із тим, що станом на сьогодні гр. [PERSON] змінено засоби зв`язку, Відповідачем на адресу Позивача направлена Заява про надання реквізитів для оплати аліментів від 04.05.2023, де Відповідач просив: надати мені реквізити рахунку для перерахування грошових коштів по аліментам за свою дочку [PERSON] . Відповідно до змісту позовної заяви, основним доводом обґрунтуванням позовної заяви є те, що Позивач зазначає, що вона як мати дитини, що стягнення аліментів з Відповідача, батька дитини у розмірі 4000,00 грн. твердої грошової суми щомісячно є справедливим розміром аліментів на утримання дитини з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків дитини. Позивач посилається в позовній заяві, що на її матеріальне становище безпосередньо впливає наявний обов`язок утримувати свою неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] від іншого шлюбу; відповідно до інформації із виконавчого провадження № [NUMBER] від 30.12.2022, яке відкрито за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва № 754/17278/21 зазначається, що [PERSON] на користь [PERSON] має заборгованість із стягнення аліментів на утримання матері в розмірі 2379 грн. щомісячно, загальний розмір заборгованості станом на 01.12.2022 становить 34100,58 грн. Обов`язок на утримання спільної дитини покладається пропорційна на кожного із батьків і не може лише із тієї обставини, що дитина проживає із матер`ю переносити всю відповідальність на батька. Як вбачається із позовної заяви, Позивач звертає увагу на тому, що вказаний розмір аліментів має належним чином забезпечити стабільну та систематичну участь Відповідача в утриманні спільної дитини в тому числі і в частині: придбання продуктів харчування для дитини, оплати комунальних послуг, забезпечення дитини одягом, забезпечення дитини дозвілля та розваг, забезпечення дитини іграшками, тощо. Встановлена сума розміру аліментів є необґрунтованою Позивачем, Позивачем не надано жодної квитанції про суми здійснених витрат на утримання дитини в тому числі по оплатам комунальних послуг. Твердження позивача, що всі вказані товари та послуги надаються споживачами оплатно без надання будь-яких документів, що підтверджують відповідні витрати. З даним твердженням не можливо погодитися тому, що у разі отримання послуги, покупки відповідного товару або здійснення розрахункової операції суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані на підтвердження надати відповідних розрахункових документів (ст. 3 Закону № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»). Позивач здійснює посилання на додаткові витрати, які можуть бути понесені в майбутньому, і в даному випадку спір стосується аліментів, а не додаткових витрат і додаткові витрати покладаються як на матір так і на батька. Крім того, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного донесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України). Відповідач не відмовляється про утримання своєї доньки та додаткових витрат, які будуть виникати. Також і сам Позивач підтвердив у позовній заяві, що Відповідач приймає участь в утриманні дитини. Відповідач, вважає що визначена тверда грошова сума Позивачем не співмірна та є не обґрунтованою і є перенесенням повністю обов`язку Позивача по утримання спільної дитини на Відповідача. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27.05.2023 задоволено позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку та стягнуто із Відповідача на користь Позивача аліменти на її утримання в розмірі 2 379 гри. щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 17 листопада 2021 року до досягнення дитиною, трирічного віку. Станом на сьогодні відкрито виконавче провадження № [NUMBER] від 30.12.2022, за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва № 754/17278/21. Відповідачем сплачено по ВП № [NUMBER] від 30.12.2022 на користь Позивача на загальну суму 12 400, 00 грн., що підтверджується наступними квитанціями: від 19.02.2023 на суму 5000,00 грн., від 23.03.2023 на суму 3500, 00 та від 10.04.2023 на суму 3900, 00 грн. Крім того, [PERSON] із 2019 року є інвалідом війни 3 групи, що має певну втрату працездатності і є відповідні протипоказання для деяких видів робіт, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 21.02.2019. Відповідач отримав поранення під час захисту Батьківщини, про що і отримав посвідчення інваліда 3 групи. Відповідно Положення про медико-соціальну експертизу (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317) визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. На утримані у [PERSON] перебуває його цивільна дружина, син та її батько, який є пенсіонером, що підтверджується наступними довідками: Довідка від 01.07.2022 № 1616-5001822943 про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи видана [PERSON] ; Довідка від 01.07.2022 № 1616-5001822984 про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи видана [PERSON] ; Довідка від 28.06.2022 № 1616-7001308876 про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи видана [PERSON] ; Довідка від 01.07.2022 № 1616-5001823356 про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи видана [PERSON] , про те що вище зазначенні особи проживають разом за наступною адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідок про доходи № 131 від 13.10.2022, № 10 від 31.01.2023 та Довідка про доходи № 27 від 27.03.2023 за період з 01 січня 2021 по 31 березня 2023 року, зазначено, що видана гр. [PERSON] , про те, що він працює в РГ «ПЦ ХВЄ «Християнська надія» з 03.05.2019 по теперішній час, з графіком роботи неповний робочий час. Загальна сума доходу за період з 01 квітня 2022 по 30 вересня 2022 року становить 17 624, 87 грн. В даній довідці зазначена щомісячна заробітна плата, яка в середньому становить 3500 грн. Також, Відповідачу стало відомо, що Позивач наданий час знаходиться за межами України. Для надання даної інформації суду, Відповідачем направлено до відповідного органу заяву про надання інформації від 04.05.2023, де просив надати інформацію про перетин кордону [PERSON] ( [INFO] ) у супроводі [PERSON] ( [INFO] ) за період починаючи із лютого 2022 року по теперішній час. Відповідь на дану заяву буде долучена клопотанням. Протягом судового розгляду представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечувала в частині розміру аліментів та просила визначити розмір аліментів в сумі 2500 гривень з урахування матеріального стану відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, суд прийшов таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження, яке видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а/з 789) народилась [PERSON] , [INFO] , батьками якої є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Відповідно до довідки № 71620513 виданої 12.10.2021 р. Відділом з питань реєстрації місця проживання Деснянської РДА, додаток № 13 дитина - [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 71620818 виданої 12.10.2019 р. Відділом з питань реєстрації місця проживання Деснянської РДА, додаток № 13 позивачка - [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Таким чином мати та дитина зареєстровані та проживають за однією адресою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до довідки № 71 від 01.11.2021 року виданої Деснянською районною у місті Києві Державною адміністрацією Управління освіти Дошкільний навчальний заклад (Ясла-Садок) № 102 Деснянського району міста Києва [PERSON] знаходиться в оплачуванній відпустці по вагітності та пологам з 21.07.2021 р. по 23.11.2021 р. Згідно з вимогами статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як свідчить позивач, не досягли. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000, 00 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Частиною другою ст. 51 Конституції України, та ст. 180 Сімейного Кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліментів суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, також слід враховувати рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 3250 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 17.11.2021 року. Суд ставиться критично до твердження відповідача про перебуванні у нього на утримання цивільної дружини, її дитини та її батьків, оскільки наданими доказами це не підтверджується. А факт проживання за однією адресою не може слугувати підтвердження перебування на утриманні. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн. від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial