Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. \~ \~ \~ \~Заяву обґрунтовує тим, що в травні, число невідоме, 2022 року помер її син [PERSON] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 76 від [INFO] [PERSON] помер в «держава луганська народна республіка, район Новоайдарський, с. Смоляніково», смерть настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Причина смерті встановлена судово-медичним експертом на підставі розтину. На тимчасово окупованій території видане свідоцтво про смерть від 06.07.2022 № 1402, серія [NUMBER] . Встановлення вищевказаного факту необхідне заявнику для реалізації немайнових прав матері померлого, для оформлення відповідного свідоцтва про смерть. Посилаючись на викладене, заявник просить суд, встановити, що факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер в с. Смоляніново, Новоайдарський район, Луганська область, Україна, причина смерті: напад з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Ухвалою судді від 31.05.2023 відкрито провадження у справі. До початку розгляду справи заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, подану заяву підтримує та просить задовольнити з наведених у ній підстав. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки на електронну пошту. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (.а.с11). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 76 від 01.07.2022 [PERSON] помер в травні 2022 року. Причина смерті - напад з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.с.13-14), що також стверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого так званим Жовтневим відділом записів актів громадянського стану луганського народного управління юстиції МЮ так званої лнр (а.с.12). З останнього вбачається, що [PERSON] помер в с. Смоляніново, Новоайдарського району, Луганської області. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Враховуючи те, що [PERSON] є громадянкою України, а її син помер на території України, яка є тимчасово окупованою, то після його смерті, заявниця не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку для реєстрації факту смерті на території України. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 № 545 (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Розділом 1 п.3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті сина. Заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті свого сина на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України. Враховуючи наведене, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved