Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32 868,64 гривень, посилаючись на те, що 27.12.2012 року [PERSON] звернулася до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27.12.2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем, є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору станом на 21.03.2023 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 32 868,64 гривень, яка складається з: 26 952,53 гривень заборгованість за тілом кредита, 5916,11 гривень заборгованість за відсотками та судовий збір у сумі 2684,00 гривень, які представник позивача просить стягнути з відповідача. Також позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~Статтею 1055 ЦК України\~визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦПК України, інших актів законодавства. Судом належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] 27.12.2012 року звернулася до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27.12.2012 року ( а.с. 21). Згідно з довідкою (а.с.11) відповідачу надано кредитні картки, термін дії останньої до 10/24 (а.с.20). За кредитною карткою № [NUMBER] відповідачу 30.09.2020 року встановлено кредитний ліміт 27 000,00 грн., 19.09.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн. (а.с. 19). Із виписки за договором б/н станом на 31.01.2023 року убачається, що відповідач із 30.10.2015 року по 31.01.2023 року активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи покупки, розрахунки, перекази та часткове погашення заборгованості (а.с.8-18). На підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу для задоволення позову ним додано до позовної заяви письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.5-7), виписку за договором № б/н станом на 31.01.2023 року. (а.8-18), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.19), довідку про видачу кредитних карт (а.с.20), копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.21), паспорт споживчого кредиту (а.с.22-25), витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.26). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (зокрема, грошові кошти, у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився із ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи, на момент підписання заяви, взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Суд вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим Банком, а приєднані до позовної заяви Умови та Правила не містять тих умов надання послуг, на які посилається позивач у позовній заяві. За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов та Правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана позичальником. Відтак, позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов, зокрема, щодо збільшення щодо розміру прострочених відсотків. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також те, що відповідач погодилася із такими. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відтак, відсутні підстави вважати, що при підписанні заяви [PERSON] , Банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк. Суд вважає, що жодних правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь Банку 5916,11 грн. заборгованості за відсотками немає, оскільки яким документом вони передбачені не встановлено. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку жодної мови про встановлений розмір відсотків не йдеться. У паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником 05.07.2021 р. установлений певний вид відсотків, однак інформація указана в паспорті споживчого кредиту є актуальною з 05.07.2021 року і зберігає чинність до 20.07.2021 р. (а.с.22-25 ), тобто і це суд не може взяти до уваги. Умови та Правила надання банківських послуг у «ПриватБанк» і витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», позичальником не підписані, посилання Банку на те, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, позичальник погодився із усіма умовами кредитування, суперечить нормам матеріального закону, що регулює спірні правовідносини. Однак, із огляду на норми матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини, із позичальника на користь Банку необхідно стягнути тіло кредиту. Отримання позичальником кредиту в розмірі 26 952,53 грн. підтверджується довідкою про зміну умов кредитування і обслуговування кредитної картки, оформленої на позичальника, відповідно до якої [PERSON] \~ було встановлено кредитний ліміт у розмірі 27000,00 грн.\~30.09.2020 р. (а.с.19). Також це підтверджується випискою за договором № б/н станом на 31.01.2023 року. Відтак матеріалами справи підтверджено, що позичальник користувався кредитним лімітом, зокрема випискою за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином,\~ суд\~вважає,\~що наявні\~правові підстави\~для стягнення\~у примусовому\~порядку з\~ [PERSON] суми заборгованості фактично отриманих кредитних коштів у розмірі 26 952,53 грн. заборгованість за кредитом. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача пропорційно підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved