Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Мінаков А.А. звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 39176,8 грн. та понесені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 02.06.2020 [PERSON] (далі - Відповідач) уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка», (далі - ТОВ «Файна готівка») Договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №358115 від 02.06.2020 (далі - Кредитний договір). 04.09.2020 на підставі Договору про відступлення права вимоги №20200904-1 укладеного між ТОВ «Файна готівка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК«ЦФР») первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув право вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них, сплативши первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ» ) укладено Договір про відступлення права вимоги №20211229 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передав (відступив) за плату ТОВ «ФК «ЄАПБ» свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК "ЦФР" (далі - Реєстр Боржників) - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 39176.8 грн., з яких: 9989,6 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 29187.2 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідач [PERSON] з позовом не погодився, подав відзив на позов (а.с. 54-59) в якому заначив, що вимоги не визнає у повному обсязі, та просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що як вбачається з кредитного договору, копія якого додана до позовної заяви, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 12 000,00 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених в договорі (п. 1.1 кредитного договору). Сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10 000,00 грн. на карту позичальника (п. 1.2 кредитного договору).За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 2 000, 00 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає наданню позичальнику на платіжну картку в момент такого надання. Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 10000,00 грн. (п. 1.3 кредитного договору).Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності не пізніше трьох банківських днів з дати підписання даного договору (1.4 кредитного договору). На підтвердження наявності боргу та його розміру, крім копії кредитного договору, Відповідачем додано до позовної заяви певні письмові докази: копія пам`ятки клієнта по кредиту із встановленням розміру мінімального платежу 3 886, 40 грн; копія графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору), яким встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом; копія заяви-анкети на отримання кредиту від 02.06.2020, із визначенням персональних даних Позивача, необхідні для отримання споживчого кредиту; копія паспорту споживчого кредиту; копію паспорта відповідача та довідку з реєстраційним номером платника податку. Також, до позовної заяви додано копію заяви Відповідача від 02.06.2020, у який останній просив перерахувати кредитні кошти за кредитним договором на його платіжну картку. Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15, (провадження № 61-517св18) належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, додані Позивачем до позову письмові докази не підтверджують отримання Відповідачем коштів від ТОВ «Файна готівка», а Відповідачем, у свою чергу, не підтверджується отримання та використання коштів від ТОВ «Файна готівка», оскільки, Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), як на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором, так і сплати ним комісії у розмірі 2000, 00 грн., яку за п. 1.3 кредитного договору він зобов`язаний був сплатити. Відповідач не заперечує тієї обставини, що намагався взяти кредит в фінансовій компанії, але в той же день відмовився від цього, про що повідомив її працівника. Починаючи з 2020 року до часу відкриття судового провадження по справі № 585/430/23 жодних вимог, щодо стягнення коштів за кредитом, про який зазначає Позивач у позовній заяві, до Відповідача не пред`являлося, листи із вимогами кредиторів не надходили. Отже, з позиції Відповідача, заборгованість по кредитному договору відсутня, що підтверджується відсутністю належних, допустимих та достатніх доказів на визначення обставини про її існування заборгованості. Крім того, відповідач вважає, що жодних доказів набуття ТОВ «ФК «ЦФР» прав вимоги до Відповідача, зокрема Реєстр прав вимоги, який містить перелік прав вимог до боржників, що відступається за кредитним договором, Позивачем до позовної заяви не додано. Таким чином відповідач вважає, що Позивачем не доведено належними та доказами для підтвердження обставин, на які він посилається, а саме, не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти перерахування коштів за кредитним договором, як і не доведено факту переходу права вимоги до Відповідача за укладеним договором, тому, з позиції Відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Представником позивача Пінчуком Д.С. подано відповідь на відзив(а.с.60-73), в якій представник позивача заперечує проти позиції відповідача з огляду на те, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом підписання Договору. Виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 -факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ, передбачених Кредитними договорами. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Також вважає, що твердження Відповідача про відмову від укладання кредитного договору є безпідставним, оскільки даний факт не підтверджено жодним належним доказом. Крім того представник Позивача у відзиві заначив, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кредитного договору, п.1.2., кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані ТОВ «ФК «ЦФР» до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору Факторингу №20200904-1. На підтвердження перерахування коштів Відповідачу представником позивача надано довідку від 04.01.2022 про рух коштів ТОВ «ФК«ЦФР», відповідно до якої [PERSON] дійсно оформив у ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» кредитний договір №358115 (ідентифікатор договору в ТОВ «ФК «ЦФР» 3584926610) від 02.06.2020 на загальну суму 12000,00 грн. А також про те, що право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії. Також з Довідки суд може побачити, що Позичальником не було здійснено платежів в рахунок погашення заборгованості. З метою надання вичерпної інформації по справі та у відповідності до умов Договору Факторингу, Позивачем ініційовано запит від 10.03.2023 до ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» на надання інформації щодо надання (перерахування) коштів Відповідачу, але станом на 24.04.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ відповідь від ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» не отримано. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти інформацією, відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» про виписки з банківського рахунку Відповідача або Первісних кредиторів. Доступ до даних документів мають право отримати безпосередньо Первісні кредитори. Відповідно до ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема за рішенням суду. До того ж, договором факторингу укладеним з Первісними кредиторами непередбачено надання ТОВ «ФК «ЄАПБ» виписок з банківських рахунків попереднього Кредитора. Також Відповідач, як тримач карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти може, власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження, або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства. Крім того доводи Відповідача щодо неналежності та недостовірності доказів про відступлення права вимоги за Кредитним договором є безпідставними. 15.05.2023 Відповідачем подано до суду заяву про неможливість подання доказів(а.с.103-105), в якій він зазначає, що жодних коштів від ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» ним не отримано ні на руки ні на банківський рахунок. Позивач не має платіжної картки за номером [NUMBER] , визначеної у заяві, як картка на яку ніби були перераховані кошти, тому до якого банківського рахунку ця картка використовувалась та в якому банку цей рахунок встановити на теперішній час неможливо. Разом з цим Відповідач надав виписку по картковому рахунку за період з 01.06.2020 по 30.06.2020, наданого АТ "Райффайзен Банк Аваль» та виписки по рахунку за період з 01.06.2020 по 20.06.2020, наданої AT «СЕНС БАНК» , з якого вбачається, що станом на 02.06.2020 платіж від ТОВ «Файна готівка» на відкриті відповідачем банківські рахунки не надходив. Крім того, Відповідач подав додаткові письмові пояснення щодо справи ( а.с.117-118), в яких заначив, що у нього відсутні будь-які документи, які підтверджують правовідносини з ТОВ «Файна готівка», тому про наявність грошових вимог від цього товариства він дізнався лише під час початку вирішення справи у суді. При цьому, відповідач вважає, що доказів того, що ТОВ «Файна готівка» перерахувала кошти за договором кредиту на рахунок відповідача та доказів щодо їх розміру позивачем не надано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на позов просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.71). У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву (а.с.127), в якій просить проводити судовий розгляд цієї цивільної справи без його участі. Суд дослідив позицію сторін викладену в наданих суду документах та надані письмові докази прийшов до наступних висновків. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано суду копію кредитного договору з додатком, копію пам`ятки клієнта , копію заяви анкети на отримання кредиту, копію заяви про перерахування кредитних коштів, копію паспорта споживчого кредиту, копію паспорта [PERSON] , довідку (графік руху коштів), розрахунок заборгованості за кредитним договором, копії витягів з Договору відступлення прав вимоги №20200904-1 від 04.09.2020 та з Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021, витяг з Реєстру Боржників - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021, документи про державну реєстрацію ТОВ"ФК"ЄАПБ" та ТОВ"ФК"ЄАПБ" (а.с.6-27) а також копія запиту до ТОВ «Файна готівка», копії Витягів з реєстру боржників за Договором від 04 вересня 2020 року, копія платіжної вимоги про платіж за договором відступлення вимоги, копія договору про відступлення вимоги №20211229 ( а.с.79-98 ), Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 1046, ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк/фінансова установа має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, Вищезазначена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21). Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Істотною обставиною, яка підлягає з`ясуванню судом та доведенню позивачем у цьому спорі є підтвердження факту отримання відповідачем суми кредиту та його розмір, оскільки відповідач цю обставину категорично заперечує. З вимог чинного законодавства та наведеної вище правової позиції Верховного суду вбачається, що таким доказом може бути виписка по рахунку первісного кредитора ТОВ «Файна готівка», яка б достовірно підтверджувала перерахування коштів на рахунок Відповідача [PERSON] , оскільки він заначив, на руки кошів не отримував та не користується кредитною карткою, яка вказана у заяві (а.с.11), а також надав виписки по власних рахунках, з яких вбачається, що кошти від ТОВ «Файна готівка» йому не надходили ( а.с.106-108). Як вбачається з змісту п. 6.2.2. Договору про відступлення права вимоги №20211229 від 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» для підтвердження дійсності права вимоги що відступаються Кредитор надає новому кредитору Документацію в порядку, передбаченому договором. З розділу 2 цього договору «Тлумачення термінів» встановлено, що документація - це документи які є в наявності у Кредитора та засвідчують права, що передаються. Для Кредитних договорів право вимоги по яких Кредитором отримано на підставі Договору відступлення прав вимоги МІ від 01 вересня 2017 року, укладеного з ПАТ «ЛТБ». Договорів відступлення прав вимоги М20200904 та №20200904-1 від 04 вересня 2020 року, укладених з ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА», Договорів відступлення прав вимоги М2021-07/35-1 та №2021- 07/35-2 від 07 травня 2021 року, укладених з ТОВ «МАКС КРЕДИТ»: Договори (з усіма додатками, додатковими угодами, документами, наданими Позичальником при укладенні кредитного договору щодо ідентифікації Боржника та визначення його майнового стану, та іншими супутніми документами) та договори, що забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами (договори застави, іпотеки, поруки тощо); копії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного коду Боржника; інші наявні у Кредитора документи, що засвідчують Права Вимоги до Боржника, та містять інформацію, яка с важливого для здійснення Прав Вимоги Новим Кредитором та/або які можуть бути витребувані судом у Нового Кредитора. Представник відповідача у відповіді на відзив зазначив, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. При цьому представник позивача надав копію запиту до ТОВ «Файна готівка»(а.с.79) на отримання документів, що підтверджують видачу/перерахування коштів та заначив, що позивач звертався до первісного кредитора, однак відповідь на запит не була отримана. Разом з тим, представник позивача не звертався з клопотанням до суду суд про витребування відповідної інформації у первісного кредитора ТОВ «Файна готівка» відповідно до ст. 84 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того, представник позивача не був позбавлений права, з`ясувавши через відповідний загальнодоступний безкоштовний сервіс найменування банку, який випустив платіжну картку [NUMBER] , просити суд про витребування інформації, яка становить банківську таємницю у відповідному банку про користувача картки та рух коштів по його рахунку, зокрема щодо отримання/неотримання коштів від ТОВ «Файна готівка». З урахуванням того, що позивач не надав доказів зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, не скористався наданими йому чинним ЦПК України правом на витребування доказів, у разі неможливості самостійного їх подання, суд прийшов до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт отримання [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «Файна готівка», а відтак і наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, вказаному у позові та розрахунку заборгованості. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Посилання представника позивача на необхідність застосування положень статті 204 ЦК України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину, а також на факт невчинення відповідачем жодних дій щодо розірвання кредитних відносин на думку суду є необґрунтованим, оскільки суд дійшов висновку про те, що позивач не довів факту надання відповідачу позики у зазначеному у позові розмірі. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню та покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed