Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0292 від 15 квітня 1997 року, укладеного на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між її батьком, [PERSON] , та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Позивач вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , у встановлений законом строк вона звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак постановою від 02 березня 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є неповнолітня особа, яка не могла бути членом біржі, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жоден з відповідачів відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0292 від 15 квітня 1997 року, укладеного на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Факт реєстрації квартири підтверджується листом Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації від 05 травня 1997 року. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Сторонами за договором здійснено повне виконання усіх істотних його умов. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1956-XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна здійсненого на товарній біржі на сьогоднішній день можливо лише за рішенням суду. На момент укладання договору купівлі-продажу квартири діяв Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржою, визнавались дійсними, тому правочин вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 22 червня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-758, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де в воно не знаходилося, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому, та на що він за законом матиме право, заповідає - [PERSON] , [INFO] . Постановою державного нотаріуса Михальової Лідії Іванівни Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 02 березня 2023 року №893/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . З вказаної постанови вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0292 від 15 квітня 1997 року не відповідає нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. У вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є особа, яка діяла на підставі довіреності та неповнолітні діти, які не можуть бути членами біржі, тому згідно ст. 11 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки (цивільна дієздатність) виникає у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. Таким чином, відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє позивача належним чином оформити свої спадкові права. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved