Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

18.01.2023\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до ПП «Сінгл-Сервіс», в якій просить розірвати усний договір щодо замовлення та придбання автозапчастини цапфи (поворотний кулак, референс 400146171r/), укладений між споживачем [PERSON] та продавцем ПП «Сінгл-Сервіс»; стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за придбаний товар у розмірі повної вартості товару, а саме 5940 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 20.12.2022 року придбав у відповідача автозапчастину цапфу (поворотний кулак, референс 400146171r/), вартість якої на момент купівлі становила 5\~940 грн. Автозапчастини, в тому числі й цапфа, були замовлені після проведення первинного огляду його автомобіля працівниками відповідача з метою виявлення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП. Після проведення такого огляду останній надав йому рахунок-фактуру від 18.10.2022 року №Т1350 на загальну вартість ремонтних робіт у розмірі 70\~542 грн., до суми якої також додано заміну цапфи, вартість якої зі знижкою становить 5\~940 грн. 21.10.2022 року ним було здійснено замовлення автозапчастин, в тому числі і цапфу, та попередньо сплачено вартість таких автозапчастин на загальну суму 19\~000 грн., з них за поворотний кулак 5\~940 грн. Не отримавши протягом місяця усі замовлені у відповідача автозапчастини, він відвіз свій автомобіль на СТО «Зігфрід», де його автомобіль було відремонтовано. На вказаному СТО було проведено загальну діагностику геометрії ходової частини автомобіля згідно з показаннями приладів і виявлення недоліків, за результатами якої було встановлено, що необхідності в заміні цапфи немає, оскільки така деталь є цілою та неушкодженою. Таким чином, відповідач ввів його в оману стосовно наявності пошкоджень та необхідності заміни цапфи, що призвело до замовлення та придбання у відповідача такої деталі. Відповідачем вимога про повернення завдатку у розмірі повної вартості автозапчастини була проігнорована. Отримавши 20.12.2022 року від відповідача автозапчастину цапфу (поворотний кулак, референс 400146171r/), протягом чотирнадцяти днів ним було подано нову заяву від 20.12.2022 року про повернення грошових коштів у розмірі 5\~940 грн. за товар, який не задовольняє його та не може бути ним використаний за призначенням. 23.12.2022 року засобами електронного зв`язку йому було надіслано відповідь №23/12 про відмову у поверненні грошових коштів за деталь внаслідок відсутності можливості повернення постачальнику на завод. Вважає, що його права як споживача порушені та підлягають судовому захисту. Крім того зазначає, що йому була завдана моральна шкода, яку він оцінив у 1000 грн. та яка полягає в тому, що позбавлення його можливості користуватися власними грошовими коштами завдало йому негативних емоцій та переживань, що в свою чергу призвело до душевних страждань, порушення звичайного способу життя. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023 року цивільна справа передана на розгляд судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Ухвалою судді від 19.01.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї, яка ним була отримана 23.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Розглянувши справу, д ослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 18.10.2022 між ПП «Сінгл-Сервіс» та [PERSON] укладено усний договір про проведення первинного огляду автомобіля Renault Megane IV, д.н.з. [NUMBER] , з метою виявлення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, придбання необхідних автозапчастин та їх заміну. Відповідно до рахунку-фактури від 18.10.2022 року №Т1350 загальна вартість ремонтних робіт з урахуванням вартості автозапчастин складає 70\~542 грн. У рахунку-фактурі від 18.10.2022 року №Т1350 серед ремонтних робіт зазначено придбання автозапчастин крило переднє Rh вартістю 4\~257 грн.; петля дверна вартістю 1\~579 грн. 50 коп.; двері передні Rh вартістю 18\~733 грн. 50 коп.; диск колісний 6\~759 грн.; датчик тиску колеса вартістю 900 грн.; клапан колеса вартістю 27 грн.; амортизатор вартістю 2\~704 грн. 50 коп.; гвинт вартістю 112 грн. 50 коп.; гайка вартістю 31 грн.50 коп.; підшипник передній вартістю 1\~462 грн. 50 коп.; цапфа вартістю 5\~940 грн.; гайка вартістю 40 грн. 50 коп.; шайба вартістю 99 грн.; накінечник рульового керування Rh вартістю 967 грн. 50 коп.; гайка рульового керування вартістю 144 грн.; тяга рульового керма вартістю 990 грн.; лакофарбові матеріали вартістю 9\~000 грн. 21.10.2022 року [PERSON] здійснено замовлення автозапчастин та сплачено вартість загальною сумою 19\~000 грн., що підтверджується заявою на проведення кузовних (малярних) робіт від 21.10.2022 року. Позивач зазначає, що на протязі місяця ним не було отримано усі замовлені ним у відповідача автозапчастини, а тому, скориставшись евакуатором, він відвіз свій автомобіль на інше СТО «Зігфрід», де й було відремонтовано належний йому транспортний засіб. 28.11.2022 року на СТО «Зігфрід» було проведено загальну діагностику геометрії ходової частини згідно з показаннями приладів і виявлення недоліків, які можуть впливати на стійкість і керованість автомобіля, що підтверджується протоколом вимірювання кутів розвалу-сходження від 28.11.2022 року. За результатами такої діагностики встановлено, що система керування транспортним засобом не порушена, а отже, необхідності в заміні цапфи в автомобілі немає, оскільки така деталь є цілою та неушкодженою. Позивач стверджує, що відповідач ввів його в оману стосовно наявності пошкоджень в автомобілі, зокрема цапфи та необхідності заміни такої автозапчастини, шляхом замовлення та придбання у останнього такої деталі. 08.12.2022 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення йому грошових коштів у розмірі 5\~940 грн., які були сплачені за автозапчастину «цапфу», яка так і не була йому доставлена. Відповідачем така вимога була проігнорована та 20.12.2022 року відповідно до акту виконаних робіт №Т1350/1 позивачу була доставлена автозапчастина цапфа вартістю 5\~940 грн. Того ж дня, 20.12.2022 року позивач звернувся до ПП «Сінгл-Сервіс» з повторною заявою щодо повернення йому сплачених грошових коштів у розмірі 5\~940 грн. за автозапчастину цапфу. Із відповіді на заяву про повернення коштів від 23.12.2022 року за вих.№23/12, яка адресована [PERSON] , вбачається, що запчастина цапфа (поворотний кулак, референс 400146171r/) замовлена і придбана позивачем є нескладською позицією та замовлялась під конкретний автомобіль і надалі є такою, що потенційно не реалізовується. У зв`язку з чим позивачу було відмовлено у поверненні автозапчастини і сплачених за неї грошових коштів. Суд звертає увагу, що факт купівлі [PERSON] 21.10.2022 вищевказаного товару у ПП «Сінгл-Сервіс», отримання останнім коштів в розмірі 5 940 грн., відповідач ПП «Сінгл-Сервіс» фактично не заперечує у своїй відповіді на заяву позивача щодо повернення грошових коштів від 23.12.2022 року за вих.№23/12. Своїм правом на звернення до суду з відзивом на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 906 ЦК України виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з ПП «Сінгл-Сервіс» на його користь 5 940 гривень, які позивач сплатив за товар. Що стосується вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди, суд звертає увагу на наступне. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд враховує, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. З огляду на те, що по справі не встановлено обставин, з якими закон пов`язує право на відшкодування моральної шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди. Крім того, враховуючи, що [PERSON] не надав доказів наявності всіх складових, які є підставою для відшкодування йому відповідачем моральної шкоди, та доказів її заподіяння, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача: вартості товару в розмірі 5\~940 грн., в задоволенні решти позовних вимог - позивачу необхідно відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову та в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial