Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

15.02.2023 року ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за користування грошовими коштами. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 13.06.2012 року рішенням Балтського районного суду Одеської області по справі № 1503/1489/12, позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № ОД18/04/2008/980-К/132 від 11.04.2008 року - задоволені частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № ОД18/04/2008/980-К/132 від 11.04.2008 року на загальну суму 76523,09 грн. 16 листопада 2021 року ухвалою Балтського районного суду Одеської області, заяву ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі № 1503/1489/12 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» у справі № 1503/1489/12 з виконання рішення від 13.06.2012 року за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № ОД18/04/2008/980-К/132 від 11.04.2008 року. Станом на момент звернення з позовом, рішення Балтського районного суду Одеської області по справі № 1503/1489/12 не виконано, сума заборгованості складає 76523,09 грн. Ухвалою від 17.03.2023 року постановлено відкрити провадження у вказаній справі та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. В судове засідання, що було призначено на 04.04.2023 року відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта «відправлення у точці видачі/доставки». В судове засідання, що було призначено на 26.04.2023 року відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта «відправлення у точці видачі/доставки». Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи призначених на 10.05.2023 року та 22.05.2023 року шляхом оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.06.2012 року у справі № 1503/1489/12, з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість по кредитному договору № ОД18/04/2008/980-К/132 від 11.04.2008 року на загальну суму 76523,09 грн., що вбачається з копії рішення, яке міститься в матеріалах справи. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Балтського районного суду Одеської області 16 листопада 2021 року замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» у справі № 1503/1489/12 з виконання рішення від 13.06.2012 року, що підтверджується копією ухвали. Позивач вказує, що зобов`язання [PERSON] до сплати грошових коштів є грошовим зобов`язанням. Натомість, станом на день звернення до суду з позовом на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач добровільно не виконував рішення Балтського районного суду Одеської області від 13.06.2012 року у справі № 1503/1489/12, жодних коштів не сплачував, безпідставно користувався і користується коштами, які належать до сплати позивачу ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», яке є правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА». Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ч. 1 ст.\~612\~ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Поміж з цим, як окреслено у висновку, викладеному у постанові від 22.09.2020 року № 918/631/19 ВС вказав, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача становить 23619,96 грн., яка складається з інфляційного збільшення в розмірі 16732,88 грн. та 3 % річних за користування грошовими коштами в розмірі 6887,08 грн. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до пункту 30.1 ст.\~30\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Таким чином, суд враховує, що задля можливості та вірного обрання способу захисту, застосування санкції ч. 2 ст.\~625\~ЦК України необхідною є дотримання умови - прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене, прийнявши до уваги наявність невиконаного судового рішення від 13.06.2012 року у справі № 1503/1489/12 про стягнення з [PERSON] заборгованості, що свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання, адже відповідач навіть не приступив до виконання зобов`язання, виходячи із наявності вирішеного питання заміни сторони стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» - кредитора боржника, на позивача ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», з огляду на той факт, що відшкодуванням кредитору понесених витрат за несвоєчасне повернення грошових коштів не свідчить про подвійне стягнення, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, прийнявши до уваги, що сфера виниклих правовідносин регулюється саме нормою цивільного законодавства, окресленою у ч. 2 ст. 625 ЦК України, приходить до висновку, про доцільність задоволення позовних вимог ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., який він просить стягнути з відповідача на свою користь. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог.

Outcome: approved