Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 17 лютого 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №37 Від шлюбу мають двох спільних дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що відповідач з часу укладення шлюбу постійно виїжджав на заробітки за кордон, періодично бував вдома, однак зароблені кошти останні роки використовував на власні потреби, в тому числі на спиртне та гулянки. На зауваження відповідач реагував неадекватно, вимагав комфортного життя лише особисто для себе, через що у них виникали непорозуміння, які переростали у сварки. Ці сварки призводили до образ та її морального приниження і застосування до неї відповідачем психологічного та фізичного насильства. За останні два роки він вдома не був, періодично передав кошти в сумі по півтори тисячі гривень на місяць на утримання дітей, що не забезпечувало належних умов для їх утримання, що свідчить про те, що про сім`ю відповідач зовсім не дбає. Зазначає, що відповідач байдужий до неї, не приділяв їм належної уваги, тобто не приймає участі у їхньому житті, як членів своєї сім`ї, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків, разом вони не проживають більше трьох років. У зв`язку з наведеним просить суд, шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила не надавати строк для примирення. Зауважила, що разом з відповідачем вони не живуть вже близько двох років так як він виїхав за кордон ще до початку війни, її життям та дітей життям відповідач не цікавиться та жодних стосунків вони не підтримують.Просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №9050001648187 у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду, не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача, за участі сторони позивача та на підставі наявних в справі письмових доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2009 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №37 що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області України, 25.08.2011 року та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, 12.10.2016 року (а.с. 7,8). Згідно доданих до матеріалів справи довідок виданих виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради від 03.05.2023 року, вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до її складу сімї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що подружжя разом не проживає вже більше двох років та сімейних стосунків не підтримують. Відповідач покинув сім`ю та не цікавиться вихованням дітей. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved