Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог вказує, що він тривалий час перебував у стосунках і проживав за однією адресою з відповідачкою - [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після народження сина відповідачка почала зловживати спиртними напоями та ігнорувати виконання батьківських обов`язків, а в грудні 2021 року пішла з дому, покинувши сина на батька та бабусю - [PERSON] . З того часу ніякого зв`язку з відповідачкою він немає та не володіє інформацією про її місце знаходження. З грудня 2021 року відповідачка жодного разу не цікавилася сином та не намагалася з ним побачитися. У зв`язку із повномасштабним вторгненням агресора на територію України та постійними обстрілами м. Чугуїв Харківської області він, намагаючись врятувати життя своєї сім`ї, був вимушений виїхати з м. Чугуїв та вивезти сина та свою матір на безпечну території України в м. Рівне, де вони і проживають на теперішній час. З грудня 2021 року дитина проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Мати дитини - [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, веде нездоровий спосіб життя, постійно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не цікавиться життям дитини. Будь-які стосунки між дитиною та матір`ю відсутні з грудня 2021 року. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з"явилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Т.Коник в судове засідання не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 10.04.2023 року заяву, в якій висновок Органу опіки та піклування № 08-306 від 06.02.2023 року підтримує, рішення просить прийняти в інтересах дитини та розгляд справи проводити без участі представника Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Тому суд, з`ясувавши думку позивача про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач тривалий час перебував у стосунках і проживав за однією адресою з відповідачкою - [PERSON] без реєстрації шлюбу. Позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 30.04.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 9). З довідки виданої КП «Чугуївського міського центру первинної медико-санітарної допомоги» від 02.06.2022 року вбачається, що останні шість місяців за дитиною наглядали лише батько - [PERSON] та бабуся - [PERSON] , які з дитиною відвідували сімейного лікаря щомісяця (а.с. 10). З довідки виданої Головою вуличного комітету № 25 «Дружний» Чугуївської міської ради Харківської області [PERSON] за підписами сусідів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] самостійно виховує сина - [PERSON] (а.с. 11). З довідки № 5612-5001412829 від 13.04.2022 року вбачається, що позивач взятий на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території та його фактичне місце проживання є [ADDRESS] (а.с. 7). Судом встановлено, що дитина - [PERSON] , [INFO] проживає з батьком за адресою ( [ADDRESS] ). Відповідачка самоусунулася від виховання дитини, довготривалий час проживає окремо від дитини, не спілкується з сином, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу культурних та інших духовних цінностей. З висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-306 від 06.02.2023 року вбачається, що у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану [PERSON] з малолітнім сином переїхав у м. Рівне. Батько з сином взяті на облік внутрішньо переміщених осіб у Департаменті соціальної політики Рівненської міської ради та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] прибув у м. Рівне без супроводу матері. З наданої інформації Рівненського міського центру соціальних служб сім`я [PERSON] перебуває на обліку Центру, отримує соціальні послуги та гуманітарну допомогу. Батько дитини - [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] . Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що у помешканні створені всі достатні умови для проживання та виховання дитини. Хлопчик проживає зі своїм батьком. Згідно висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доказів тому, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків і її слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідачки в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 992,40 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На пiдставi ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 166, ст. 171, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved