Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.10.2004 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося. Починаючи з квітня 2019 року відносини сторін різко погіршилися, причиною чого стали постійні сварки, вони перестали розуміти один одного та не можуть дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Також вказано, що у позивача з відповідачем роздільний сімейний бюджет, у них відсутній домашній затишок та спокій. Спільне господарство не ведеться та з березня 2022 року сторони разом не проживають, у зв`язку із чим сім`я розпалася та її збереження неможливе. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 30.01.2023 (а.с. 19-19 зв.). 30 січня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою клопотання відповідача [PERSON] про надання строку на примирення сторін задоволено, надано сторонам строк для примирення терміном три місяці та зупинено провадження у справі (а.с. 29-31). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.05.2023 поновлено провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Представником позивача [PERSON] до суду подано клопотання з проханням провести розгляд справи без участі позивача, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та додатково пояснив, що налагодити відносини та примиритися з позивачем не вдалося. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 15.10.2004, про що в Книзі реєстрації шлюбів Київського відділу державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 2446 (а.с. 11). Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом з`ясовано мотиви позивача щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, проживають окремо, наданий судом строк для примирення позитивного результату не приніс, примирення між позивачем та відповідачем не відбулося, позивач просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, при цьому відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved