Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Фермерське господарство "ПЕРСПЕКТИВА АГРО" в особі голови Стеця В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2022 року [PERSON] вчинив ДТП, порушивши п.14.6 ґ Правил дорожнього руху України. Постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області 14 грудня 2022 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП України. Позивач просить стягнути 65934,12 грн. матеріальних збитків та сплачений судовий збір в сумі 2481 грн. з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, за його заявою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд у відповідності до\~ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 15 серпня 2019 року, власником транспортного засобу Toyota, д.н.з. - [NUMBER] , є Фермерське господарство "ПЕРСПЕКТИВА АГРО"(а.с.40). [PERSON] 31 жовтня 2022 року біля 17.00 год. в смт.Криве Озеро по вул.Волощанській, керував автомобілем марки - ВАЗ 21063, д.н.з. - [NUMBER] , при спробі здійснити маневр обгону, не впевнився в тому, що попереду т/з, що рухався, а саме автомобіль марки - Toyota, д.н.з. - [NUMBER] , здійснював аналогічний маневр обгону, попереду рухаючого т/з, з ввімкненим лівим поворотом та здійснив зіткнення з т/з марки - Toyota, д.н.з. - [NUMBER] , чим наніс ряд механічних пошкоджень, порушивши п.14.6 ґ Правил дорожнього руху України. Постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 26 грудня 2022 року(а.с.26). Відповідно висновку експерта №35ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 19 грудня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Toyota,\~д.н.з.\~-\~ [NUMBER] ,\~в результаті\~його пошкодження\~в цінах\~станом на\~момент виконаннчя\~дослідження ,становить\~60134,12\~грн.(а.с.27-31).\~ Таким чином, спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За положеннями ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Положеннями ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник) За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом(частина друга ст.1187 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, дослідивши письмові докази, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2481 грн. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved