Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

31.03.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 липня 1998 року (1/2 частина) та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 24 грудня 2007 року по справі № 2/4132/2007 (1/2 частина). На початку двохтисячних років між нею та відповідачем по справі було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. На виконання досягнутої домовленості, її батько - [PERSON] передав відповідачу грошові кошти за будинок у сумі 2000 доларів США, після чого, вона та її сім`я заселилися до будинку. В свою чергу, відповідач передав ключі від будинку та оформив на ім`я її чоловіка довіреність на підготовку документів, необхідних для оформлення купівлі-продажу будинку. В подальшому, вона намагалася вирішити питання про отримання нової довіреності задля завершення процедури переоформлення, однак власник будинку виїхав в невідомому їй напрямку, тому станом на теперішній час, власником будинку продовжує вважатися [PERSON] . Починаючи з 2002 року і по теперішній час, вона зі своєю сім`єю постійно та безперервно проживають у будинку [ADDRESS] , користуються ним, здійснюють догляд за будинком тощо, що підтверджується Витягом з Погосподарської книги №23-05/3050 від 29.03.2023 року. Більш того, після заселення в будинок, нею та її сім`єю здійснюється оплата послуг за електропостачання, Інтернет-послуги, земельний податок тощо, що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. У судовому засіданні 31.05.2023 року були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивача. Закордонська проживає за адресою по [ADDRESS] , проживає там з чоловіком і дітьми біля 20 років. Цей будинок вони купили у [PERSON] . Як оселилися родина сестри, то [PERSON] туди не повертався, а вони постійно проживали. Вони будинок доглядають, комунальні услуги сплачують. Відповідача вони знайти не можуть. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснив,\~що він\~є батьком\~позивачки,\~пенсіонер.\~Дочка дала\~йому гроші\~і він\~пішов у\~сільську раду\~оформити будинок.\~Оформили там\~розписку.\~Передали гроші\~відповідачу та\~після цього\~відповідача не\~бачили,\~а в\~будинку з\~2002\~року почала\~проживати постійно\~позивачка з\~родинною.\~Будинок отримано\~за кошти\~позивачки.\~Догляд за\~будинком та\~сплату комунальних\~послуг здійснює\~його донька.\~Відповідача вони\~не можуть\~знайти.\~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює машиністом-оператором. Він є кумом та другом позивачки. Не можуть знайти відповідача і оформити будинок. Позивачка постійно з 2001-2022 постійно проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачка сплачує комунальні за будинок та доглядає за будинком. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 липня 1998 року та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 24 грудня 2007 року по справі №2/4132/2007 [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У 2002 році між [PERSON] та [PERSON] по справі було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та згідно розписки від 27.05.2023 відповідачу було сплачено за будинок гроші. Згідно Витягу з Погосподарської книги №23-05/3050 від 29.03.2023 року, відповідно до записів в погосподарській книзі №13 (2001-2005р.р.) Озерненського Старостинського округу у Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, власником будинку за адресою: [ADDRESS] записана [PERSON] та у будинку зареєстровані та проживають у періоди 2001-2005р.р., 2006-2010рр., 2011-2015р.р., 2016-2020р.р. та по сьогоднішній день: чоловік позивачки [PERSON] , донька позивачки [PERSON] , син позивачки [PERSON] . Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved