Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

22 листопада 2022 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (надалі також позивач, АТ «Райффайзен Банк») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0972/82/0066920 від 13.11.2012 у розмірі 72816 грн 33 коп. Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 57). На усунення недоліків позивачем до суду 07 грудня 2022 року надано копії письмових доказів, засвідчених належним чином, відповідно до ухвали про залишення без руху позовної заяви (а.с. 59-100). На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, судом 08 грудня 2022 року направлений запит до відповідного органу реєстрації (а.с. 102). Згідно з інформацією Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за № 958, яка надійшла до суду 20 грудня 2022 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] \~(а.с.\~105). Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 106). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог АТ «Райффайзен Банк» посилалось на те, що 13 листопада 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0972/82/0066920, відповідно до умов якого останній отримав кредитний ліміт в сумі 14 000 грн на строк до 13 листопада 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних. В подальшому суму кредитного ліміту було збільшено до 84500 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 23.08.2022 дорівнює 72816 грн 33 коп., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 72816 грн 33 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 15 травня 2023 року від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 200). Відповідач у судове засідання не з`явився. Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 17 травня 2023 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача, повернулись до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 197-199). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 21 грудня 2022 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, разом з судовою повісткою про проведення судового засідання, направлялися на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення - «відсутній за вказаною адресою» (а.с. 108-164). З огляду на положення пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала суду від 21 грудня 2022 року є врученою відповідачу. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, 13 листопада 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0972/82/0066920, відповідно до якого з дати початку кредитування, клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов договору сторони домовились про отримання [PERSON] кредиту, розмір поточного ліміту - 14000 грн, строком на 48 місяців, із 13 листопада 2012 року по 13 листопада 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних (а.с. 9-14). Як вбачається із заяви на відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, та встановлення кредитного ліміту від 24.10.2012 (а.с. 34), відповідачу відкритий рахунок з видачою платіжної картки з тарифним планом Прозора/Перехресні подорожі, із встановленим кредитним лімітом 14000 грн, термін 48 місяців (а.с. 13). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по картковому кредиту (а.с. 6-8), 22.07.2016 був збільшений кредитний ліміт до 17500 грн, 11.11.2016 відбулась пролонгація кредитного договору, 10.12.2017 був збільшений кредитний ліміт до 21000 грн, 22.12.2017 - збільшений кредитний ліміт до 24100 грн, 21.12.2018 - кредитний ліміт збільшений до 84500 грн, 03.11.2020 відбулась пролонгація дії кредитного договору. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором №010/0972/82/0066920 позичальник, скориставшись своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, направив відповідачу письмову вимогу від 25.08.2022 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором станом на 23.08.2022 протягом 30 календарних днів з дня одержання вимоги (а.с. 36), але станом на дату розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. АТ «Райффайзен Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме: видав платіжну картку, відкрив рахунок, надав відповідачу кредитні кошти у встановленому договором ліміті. В той же час, відповідач, який зобов`язався здійснювати погашення кредиту, свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед АТ «Райффайзен Банк» за договором №010/0972/82/0066920 від 13 листопада 2012 року станом на 23 серпня 2022 року становить 72816 грн 33 коп. (заборгованість за дозволеним овердрафтом). Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору за відповідачем рахується заборгованість за договором №010/0972/82/0066920 від 13 листопада 2012 року у загальному розмірі 72816 грн 33 коп. (заборгованість за дозволеним овердрафтом). Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм чинного законодавства, суд виходить з наступного. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0972/82/0066920, відповідно до якого з дати початку кредитування, клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та доказів не отримання коштів відповідачем не надано. Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, видав платіжну картку, відкрив рахунок, надав відповідачу кредитні кошти у встановленому договором ліміті та можливість відповідачу розпоряджатись коштами в межах встановленого кредитного ліміту. З долученого до справи розрахунку заборгованості по картковому кредиту №010/0972/82/0066920від\~13.11.2012\~(а.с.\~6-8)\~вбачається,\~що станом\~на 23\~серпня 2022\~року за відповідачем утворилась заборгованість, зокрема, за дозволеним овердрафтом в сумі 72816 грн 33 коп. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти у\~добровільному порядку\~АТ «Райффайзен\~Банк» не\~повернуті,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд -\~шляхом стягнення\~заборгованості за\~договором №010/0972/82/0066920від 13.11.2012, що складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 72816 грн 33 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого АТ «Райффайзен Банк» розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надавав. Натомість, випискою по рахунку [PERSON] за період з 13.11.2012 по 31.10.2022 (а.с. 15-33) підтверджується, що відповідач користувався грошовими коштами. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за договором, суд вважає за необхідне стягнути заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 72816 грн 33 коп. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованость за дозволеним овердрафтом в сумі 72816 грн 33 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком та випискою по рахунку, й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що суд\~прийшов до\~висновку про\~задоволення позову\~у повному\~обсязі,\~з відповідача\~на користь\~банку підлягає стягненню 2481 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved