Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

18.01.2023 року Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , треті особи Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні», Львівський міський центр соціальних служб про відібрання дитини з позбавленням батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення, яким відібрати дитину [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та передати Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; стягувати із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь Центру соціальної підтримки дітей та сім`ї «Рідні» у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття та витрати пов`язані із розглядом справи в суді покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування розглянувши заяву [PERSON] та акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, Розпорядженням Залізничної районної адміністрації від 13.01.2020 року №06 «Про влаштування малолітньої [PERSON] в комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» за адресою: [ADDRESS] », [PERSON] влаштована у комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» через неналежний догляд [PERSON] за малолітньою дитиною. Відповідно до довідки з Центру обліку та нічного перебування бездомних громадян управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 09.08.2018 № 605, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та на даний період фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві про народження дитини [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого 26.07.2018 Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 26.07.2018 №00020645003, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Сім`я [PERSON] з 04.06.2021 перебувала по 13.01.2022 на обліку та з 09.07.2021 по 11.01.2022 перебувала під соціальним супроводом у відділі соціальної роботи Франківського району Львівського міського центру соціальних служб. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.07.2022 у справі №564/6251/21 за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - КЗ ЛОР «Будинок дитини №1» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у задоволені позову було відмовлено. 15.08.2022 головним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з фахівцем відділу соціальної роботи Франківського району здійснено візит за адресою місця проживання [PERSON] : [ADDRESS] , та проведено обстеження умов проживання, згідно акту умови проживання задовільні, для дитини виділено спальне місце, шафа та тумбочка з дитячим одягом відповідного віку. Також [PERSON] надала копію наказу про прийняття на роботу у БФ-Шпиталь імені Митрополита Андрея Шептицького Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ та копію договору оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , від 22.06.2022. Згідно із висновком Франківської районної адміністрації, як органу опіки та піклування «Про доцільність повернення на виховання в біологічну сім`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] » від 24.08.2022 № 260001-ВИХ-63567, 29.03.2022 малолітню [PERSON] повернуто на виховання матері [PERSON] . Згідно із Наказом управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 31.08.2022 №384, [PERSON] знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 05.12.2022 у відділ «Служба у справах дітей» Франківського району надійшло повідомлення від інспектора сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області, щодо конфлікту побутового характеру між [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] , який стверджував, що [PERSON] перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. 06.12.2022 головним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з начальником відділу соціальної роботи Франківського району та інспектором сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , однак дверей ніхто не відчинив. 07.12.2022 провідним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з начальником відділу соціальної роботи Франківського району та інспектором сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , згідно із актом умови проживання задовільні, дитина забезпечена спальним місцем, столом для навчання, одягом відповідного віку та сезону. 10.01.2023 о 16:15 год. до відділу «Служба у справах дітей» Франківського району надійшло повідомлення про те, що у кв. [ADDRESS] , знаходиться дитина у присутності людей у стані алкогольного сп`яніння. На вказану адресу було здійснено візит за участі провідного спеціаліста сектору профілактичної роботи відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Ю. Андрусишина, інспектора ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області В. Миська та начальника відділу соціальної роботи Львівського міського центру соціальних служб О. Панової. При відвідуванні адреси комісією виявлено малолітню [PERSON] , [INFO] , також у квартирі перебувала матір малолітньої, [PERSON] , яка спала та була з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після численних спроб розбудити, матір не могла говорити, повідомити прізвище, ім`я та по-батькові ні своє ні дитини, надати документи, які підтверджують особу, свідоцтво про народження дитини. Дитина була стривожена з тих підстав, що мама тривалий час спала та не реагувала не неї. Також у квартирі перебували двоє дорослих чоловіків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які на кухні продовжували вживати алкоголь. У помешканні гармидер, на підлозі сміття, всі речі порозкидані, присутній затхлий запах, стійкий запах горіння тютюнових виробів, на кухні стояли пусті пляшки з алкогольних напоїв, стіни квартири розмальовані. Комісією проведено оцінку рівня безпеки малолітньої [PERSON] , відповідно до якого встановлено, що дитина перебуває в умовах, які загрожують її життю та здоров`ю згідно висновку рівень небезпеки: дуже небезпечно. Комісією прийнято рішення негайно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від матері та вжито заходи щодо тимчасового влаштування [PERSON] у Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 204-б. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи від 11.01.2023 наявні ознаки складних життєвих обставин у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи зазначене вище, з метою захисту прав та інтересів дитини, Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування видано розпорядження від 11.01.2023 № 06 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] та влаштування дитини у Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 204-б. Також повідомляє, що [PERSON] не перший раз потрапляє у державний заклад для дітей з підстав халатного ставлення її матері [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків, вперше дитина перебувала у закладі з 13.01.2020 по 29.03.2022. Також з моменту останнього відібрання малолітньої [PERSON] яке відбулося 10.01.2023 матір малолітньої до моменту подачі позову до суду жодного разу не звернулася до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування чи відділу «Служба у справах дітей» Франківського району з метою повернення їй на виховання. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов частково визнала. Представники третіх осіб в судовому засіданні позов підтримали. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників третіх осіб, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 26.07.2018 №00020645003, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.11). Відповідно до довідки №605 від 09.08.2018 року з Центру обліку та нічного перебування бездомних громадян, [PERSON] перебуває на обліку у Центрі обліку та нічного перебування бездомних громадян як бездомна особа з 01.09.2015 року та місце її проживання зареєстроване за адресою закладу - [ADDRESS] . Разом з нею 08.08.2018 зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З Розпорядження Залізничної районної адміністрації ЛМР №06 від 13.01.2020 вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] , акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , у комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки» за адресою: [ADDRESS] , на повне державне утримання (а.с.8). Сім`я [PERSON] з 04.06.2021 по 13.01.2022 перебувала на обліку, а з 09.07.2021 по 11.01.2022 перебувала під соціальним супроводом у відділі соціальної роботи Франківського району Львівського міського центру соціальних служб. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.07.2022 у справі №465/6251/21 за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - КЗ ЛОР «Будинок дитини №1» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - у задоволені позову відмовлено (а.с.22-25). Так, 15.08.2022 головним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з фахівцем відділу соціальної роботи Франківського району здійснено візит за адресою місця проживання відповідача [PERSON] , [ADDRESS] , та проведено обстеження умов проживання. Згідно акту від 15.08.2022, умови проживання задовільні, для дитини виділено спальне місце, шафа та тумбочка з дитячим одягом відповідного віку. Крім того, [PERSON] надала копію наказу про прийняття на роботу у БФ-Шпиталь імені Митрополита Андрея Шептицького Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ та копію договору оренди квартири за адресою: [ADDRESS] від 22.06.2022 (а.с.26-27). Відповідно до висновку від 24.08.2022 Франківської районної адміністрації, як органу опіки та піклування «Про доцільність повернення на виховання в біологічну сім`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] », 29.03.2022 малолітню [PERSON] повернуто на виховання матері [PERSON] . Згідно із Наказом управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 31.08.2022 №384, [PERSON] знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Крім того судом встановлено, що 05.12.2022 у відділ «Служба у справах дітей» Франківського району надійшло повідомлення від інспектора сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області, щодо конфлікту побутового характеру між [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] , який стверджував, що [PERSON] перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. 06.12.2022 головним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з начальником відділу соціальної роботи Франківського району та інспектором сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , однак дверей ніхто не відчинив. 07.12.2022 провідним спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Франківського району спільно з начальником відділу соціальної роботи Франківського району та інспектором сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] . Відповідно до Акту від 07.12.2022 року, умови проживання задовільні, дитина забезпечена спальним місцем, столом для навчання, одягом відповідного віку та сезону (а.с.13).. 10.01.2023 о 16:15 год. до відділу «Служба у справах дітей» Франківського району надійшло повідомлення про те, що у квартирі [ADDRESS] , знаходиться дитина у присутності людей у стані алкогольного сп`яніння. На вказану адресу було здійснено візит за участі провідного спеціаліста сектору профілактичної роботи відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Ю. Андрусишина, інспектора ювенальної превенції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області В. Миська та начальника відділу соціальної роботи Львівського міського центру соціальних служб О. Панової. При відвідуванні адреси комісією виявлено малолітню [PERSON] , [INFO] , також у квартирі перебувала матір малолітньої, [PERSON] , яка спала та була з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після численних спроб розбудити, матір не могла говорити, повідомити прізвище, ім`я та по-батькові, ні своє, ні дитини, надати документи, які підтверджують особу, свідоцтво про народження дитини. Дитина була стривожена з тих підстав, що мама тривалий час спала та не реагувала не неї. Також у квартирі перебували двоє дорослих чоловіків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які на кухні продовжували вживати алкоголь. У помешканні гармидер, на підлозі сміття, всі речі порозкидані, присутній затхлий запах, стійкий запах горіння тютюнових виробів, на кухні стояли пусті пляшки з алкогольних напоїв, стіни квартири розмальовані. Комісією проведено оцінку рівня безпеки малолітньої [PERSON] , відповідно до якого встановлено, що дитина перебуває в умовах, які загрожують її життю та здоров`ю згідно висновку рівень небезпеки: дуже небезпечно. А тому комісією прийнято рішення негайно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від матері та вжито заходи щодо тимчасового влаштування [PERSON] у Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 204-б. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи від 11.01.2023, наявні ознаки складних життєвих обставин у зв`язку із ухиленням матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Відтак, з метою захисту прав та інтересів дитини, Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування видано розпорядження від 11.01.2023 № 06 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та влаштування дитини у Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 204-б (а.с.7). Так, судом встановлено, що на даний час дитина [PERSON] влаштована у Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР та є дитиною, яка опинились у складних життєвих обставинах, а дії відповідача [PERSON] не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про дитину, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток дитини. У зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків відносно дітей, що регулюється статтею 150, 164, 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, найважливіший обов`язок матері та батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину. Це обов`язок не лише перед дитиною, а й перед усією родиною та суспільством. Статтею 59 Закону України "Про освіту" та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів. Отже, на відповідача як матір дитини, законодавством покладено обов`язок піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. У відповідності до роз`яснень, наданих в п.п. 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що мати [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини, не усвідомлює своєї батьківської ролі у житті дитини, порушує права дитини на проживання у сім`ї, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, покладених на неї чинним законодавством України, а тому з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за доцільне відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] з позбавленням її батьківських прав. Щодо вирішення питання про стягнення аліментів у зв`язку із прийняттям позитивного рішення про відібрання дитини з позбавлення батьківських прав, суд дійшов наступного висновку. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2023 рік», встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає у Центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради. Відповідач ухиляється від виконання даного обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи, а тому приходить до висновку про необхідність присудження аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - з 18 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 1, 5 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць та відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved