Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.06.2019 року у Центральному відділу державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1224. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні стосунки припинені. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Спору з відповідачем про поділ майна подружжя на даний час немає. Ухвалою суду від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2019 року у Центральному відділу державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1224, про що зроблено відповідний актовий запис № 1874, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved