Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] 16.11.2022 р. звернулась до\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 14.02.2006 р. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . До подій 24.02.2022 р.у вона з дітьми проживала в [ADDRESS] , після вторгнення Російської Федерації на територію України, переїхала до м.Кам`янець-Подільського Хмельницької області, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Після переїзду сімейні відносини у сторін погіршились, виникали постійні непорозуміння, що призвело до неможливості сумісного проживання. З травня 2022 року з відповідачем не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, шлюб носить формальний характер. Позивач вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає, фактично не приймає участі в їх вихованні та розвитку. Позивач вказує, що відповідач офіційно не працює. Спору про поділ майна подружжя немає. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати та стягнути аліменти на її користь на утримання дітей, доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/3\~частини його\~доходу,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~та не\~більше 10\~прожиткових мінімумуів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, примирення з відповідачем неможливе, не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві, через оголошення на сайті суду в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивачка в своїй заяві поданій до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 14.02.2006\~року у\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Київського\~районного управління\~юстиції м.\~Донецька,\~про що\~складено актовий\~запис №\~57. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із різними поглядами на життя в сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до поступового погіршення сімейних стосунків та припинення шлюбних відносин. Сторони з травня 2022 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Примирення сторін неможливе оскільки це суперечить інтересам позивача, про що позивачка вказала в позовній заяві. Позивач та діти мають статус внутрішньо переміщених осіб відповідно до довідок № 6821-7001603938 від 01.11.2022 року, №6821-7001603955 від 01.11.2022 року, №6821-7001603937 від 01.11.2022 року, фактичне місце проживання /перебування: [ADDRESS] (а.с.10-12). Відповідач має статус внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки №2326-2994 від 24.07.2017 року, фактичне місце проживання /перебування: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сім`ї немає, в зв`язку з цим позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Після припинення спільного проживання з відповідачем діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей не надавав. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2\~ст.182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ч.1- ч.3 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач має задовільний стан здоров`я, є особою працездатного віку, інших утриманців не має. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів в частині розміру аліментів узгоджуються з положеннями ст. 183 СК України а тому до задоволення також.

Outcome: approved