Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

У березні 2023 із позовом звернувся [PERSON] який просив стягнути з ПрАТ «Вінницяпобутхім» на свою користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01.10.2022 по 01.03.2023, компенсацію за відпустки, компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати та індексацію внаслідок зростання споживчих цін, сплати соціальних внесків до Пенсійного фонду з 01.07.2022 по 01.03.2023, а також виплати 50 000 грн моральної шкоди. Мотивував тим, що в період з 01.10.2022 по 01.03.2023 відповідач не сплачує заробітну плату, а також соціальні внески до Пенсійного фонду України, посилаючись на відсутність коштів. Також залишається невиплаченою компенсація за дві неоплачені відпустки на суму близько 96833,36 грн. У результаті із затримкою заробітної плати позивач зазнає моральних страждань, що виражаються у відсутності засобів для існування, постійної економії на харчуванні, ліках, що також негативно впливає на відносини у сім`ї. Принижується честь та гідність позивача та втрата престижу та ділової репутації серед рідних та знайомих. Ухвалою суду від 17.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження, а також витребувано у ПрАТ «Вінницяпобутхім» довідку про заборгованості по заробітній платі [PERSON] за період з 01.10.2022 по 01.03.2023; довідку про кількість днів невикористаної ним основної відпустки та суми компенсації за невикористані ним дні основної відпустки; кількості днів невикористаної позивачем додаткової відпустки та суми компенсації за невикористані ним дні додаткової відпустки, а також довідку про соціальні внески до Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Вказану ухвалу суду відповідач отримав 04.04.2023, проте вона залишається не виконаною у зв`язку з чим до керівника підприємства судом застосовувалися заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши інтереси позивача, суд вважає за можливе ухвалити часткове рішення щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, як це передбачено ч. 3 ст. 259 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, [PERSON] перебував у трудових відносинах із ПрАТ «Вінницяпобутхім» з 2008 року по 2023 рік. 29.04.2011 року ЗАТ «Вінницяпобутхім» перейменовано в ПрАТ «Вінницяпобутхім». Відповідач заборгував перед [PERSON] виплату по заробітній платі за період з жовтня 2022 по січень 2023 включно у сумі 41838,02 грн. 28.04.2023 року [PERSON] звільнений із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. На підставі ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці, а згідно ст. 24 цього Закону своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд дослідивши наявні докази прийшов до висновку, про необхідність винесення часткового рішення, яким задовольнити позов для захисту прав та законних інтересів позивача, у частині стягнення заробітної плати, яка йому не виплачена відповідачем за період з жовтня 2022 по січень 2023 включно у сумі 41838,02 грн. Відповідно до розрахунків інфляційні втрати за період з жовтня 2022 по 01.06.2023 склали 491,63 грн, листопад 2022 по 01.06.2023 - 615,97 грн, грудень 2022 по 01.06.2023 грн склали 584,08 грн, січень 2023 по 01.06.2023 232,70 грн, та в загальному становлять 1924,38 грн. Судові витрати буде вирішено при винесенні судом основного рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved