Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 30.09.2017 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 3310). У шлюбі у них із відповідачем народилася одна дитина, а саме, дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спочатку їх із відповідачем спільне подружнє життя проходило в злагоді та любові, між ними були теплі стосунки, взаєморозуміння, повага та любов. Однак, поступово стосунки між ними почати погіршуватися, а суттєве погіршення відбулося після народження дитини. Вважає, що розлади в їхніх із відповідачем подружніх стосунках зумовлені різними поглядами на життя та ведення спільного господарства, різними характерами. Відповідач постійно проявляв безпідставні ревнощі, через що вони часто сварилися, між ними виникали непорозуміння, що призвело до того, що вони фактично припинили подружні стосунки. Наголошує, що ще до повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, тобто до 24 лютого 2022 року, відповідач виїхав за межі України, а саме в Республіку Польща, де працює. Він є байдужим до інтересів та потреб сім`ї, в тому числі і щодо їхньої дитини. Все це звісно негативно впливало і впливає на її психоемоційний стан. Поведінка та ставлення відповідача остаточно вбили у ній почуття до нього любові. Зазначає, що вона намагалася зберегти сім`ю саме в інтересах їхньої спільної дитини, однак всі її спроби не призвели до позитивного результату. Починаючи з лютого 2022 року сторони фактично не підтримують подружні стосунки як чоловік та жінка, проживають окремо. Вважає, що її подальше із відповідачем спільне проживання та збереження сім`ї з врахуванням комплексу вказаних вище обставин є неможливим. Шлюб за таких умов суперечить її інтересам. Звертає увагу, що їхня сім`я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки, сім`ї фактично не існує. Враховуючи те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, тривалий час проживають окремо, позивач втратила почуття любові до відповідача, вона прийшла до висновку про розірвання шлюбу. Просить шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача в її користь судовий збір у разі визнання ним позову до початку розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не прибула, однак п. 5 прохальної частини позовної заяви зазначила, що просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, однак 05.06.2023 року його представник - [PERSON] направила на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без участі відповідача та його представника. Проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 30.09.2017 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 3310), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина - дочка, [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після народження дитини між сторонами зникло взаєморозуміння, що призводило до конфліктів, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, з лютого 2022 року проживають окремо. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв"язку із вищевикладеним, та зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 536,80 грн. та стягнути з відповідача в її користь 536,80 грн. судового збору.

Outcome: approved