Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що з 26 травня 2001 року по 02 березня 2016 року він перебував у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . З 2015 року вони проживають окремо. Донька проживає разом з ним. Відповідач не цікавиться життям доньки, її розвитком, не спілкується з нею, не надає їй жодної матеріальної допомоги. Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала до суду власноручно написану заяву, в якій зазначила, що не має можливості брати участь у вихованні доньки. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без їх участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2023 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно даних свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , її мамою значиться [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 8). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 березня 2016 року відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 26 травня 2001 року, розірвано (а.с. 10-12). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2017 року, [PERSON] визнано такою, що втратила право на житло в будинку [ADDRESS] (а.с. 13-14). Із судового наказу від 07 серпня 2017 року, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області, відомо, що з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 21 липня 2017 року, і до її повноліття (а.с. 15). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 06 лютого 2023 року, разом з ним, в [ADDRESS] , проживають доньки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] самостійно виховує неповнолітню доньку. Мати дітей проживає окремо (а.с. 20). Із характеристики [PERSON] відомо, що вона є ученицею 9-Б класу Тячівського ліцею № 1 імені В. Гренджі-Донського, проживає разом з батьком, який регулярно відвідує батьківські збори та є активним учасником навчально-виховного процесу доньки. Її мама не відвідує батьківські збори, не цікавиться її успіхами та не приділяє увагу її навчально-виховному процесу (а.с. 21). Згідно характеристики [PERSON] , виданої Тячівською міською радою, [PERSON] проживає разом з дітьми в [ADDRESS] , і на протязі останніх семи років одноосібно займається утриманням та вихованням своїх дітей (а.с. 22). Із довідки про неотримання аліментів від 03 лютого 2023 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відомо, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 67 767 грн. 00 коп. (а.с. 24, 25). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 24 вересня 2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 62). Із висновку органу опіки і піклування Тячівської міської ради № 05.19/424 від 29 березня 2023 року відомо, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с. 67). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. У поданій позовній заяві позивач зазначив, що відповідач з дитиною не спілкується, нею не піклується, тобто залишила її на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі і висновок органу опіки і піклування Тячівської міської ради, безсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини і свідоме нехтування нею цими своїми обов`язками. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позовних вимог. А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1 073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved