Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

04 травня 2023 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначила, що з 18 січня 2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 5. [INFO] у них народився син [PERSON] , з приводу місця проживання якого вони спору не мають. Подружнє життя у них склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, вона проживає окремо від відповідача у м.Миколаєві. Посилаючись на те, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може, позивачка просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначав що їх спільний неповнолітній син проживає не з позивачкою, а разом з ним. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] сторони зареєстрували свій шлюб 18 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с.3). У шлюбі, [INFO] , у них народився син [PERSON] ( а.с.4). Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згодна. Позивачка стверджує що проживає окремо, в орендованому житлі у м.Миколаєві (а.с.9). З акта обстеження місця проживання складеного депутатом Березнегуватської селищної ради Татаровою І.М. 31 травня 2023 року убачається, що неповнолітній син сторін проживає за адресою [ADDRESS] разом з батьком відповідачем по справі. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved