Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Ковалівської сільської об`єднаної територіальної громади (далі - відповідач), в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,0837 га кадастровий номер 3224987100:01:003:0031, земельну ділянку площею 4,8953 га кадастровий номер 3224987100:01:003:0038, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , а [INFO] - бабуся позивача [PERSON] . Позивач як спадкоємець за право представлення звернувся у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . Крім позивача спадкоємцем першої черги є донька спадкодавця [PERSON] , але вона пропустила строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який судами поновлено не було. У той же час, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Вказана обставина змушує [PERSON] , як єдиного спадкоємця першої черги, звернутися до суду для визнання права власності на будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за правом представлення. Відзиву на позовну заяву не надходило. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів(ч. 1 ст. 211 ЦК України). Ухвалою суду від 10 червня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Крім того, судом витребувано належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] 06.09.2022 року надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду від 24.11.2022 року клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі залишено без задоволення. Ухвалою суду від 01.03.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.04.2023 року, явку позивача у судовому засіданні визнано обов`язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с. 13). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 61). [INFO] [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). 11.12.2018 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 14). Постановою від 24.05.2022 року державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за закономна житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] .Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 19). Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У той же час, за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Натомість у судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Фастівського бюро технічної інвентаризації №288 від 23 березня 2021 року та №302 від 05 березня 2019 року, згідно архівних даних станом на 01 січня 2013 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності не зареєстрований. Первинна інвентаризація вказаного будинку була проведена 10.12.1994 року на ім`я [PERSON] . Станом на 10.12.1994 року загальна площа житлового будинку складала 56,5 кв.м., житлова - 42,2 кв.м. На момент останньої поточної технічної інвентаризації станом на 01.03.2019 року площа не змінилась. На земельні ділянці станом на 01.03.2019 року розташовані будівлі та споруди, а саме: житловий будинок А х прибудовою а та ганком а1, сарай Б, сарай В, туалет Г, сарай Д, ворота №1, огорожа №2. Відомості чи приватизована земельні ділянка відсутні (а.с. 25-26). У матеріалах справи наявних технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 28-29). Згідно копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №597288, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 5,0837 га кадастровий номер 3224987100:01:003:0031 для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоненської сільської ради Фастівського району, на підставі розпорядження Фастівської райдержадміністрації від 04.04.2007 року №223 (а.с. 20). У відповідності до копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №597289, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 5,0328 га кадастровий номер 3224987100:01:003:0030 для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоненської сільської ради Фастівського району, на підставі розпорядження Фастівської райдержадміністрації від 04.04.2007 року №223 (а.с. 21). Разом з тим, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 0522810852021 від 22.10.2021 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 4,8953 га кадастровий номер 3224987100:01:003:0038 для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоненської сільської ради Фастівського району, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №597289 від 29.05.2007 (а.с.22). Також у судовому засіданні було встановлено, що крім позивача [PERSON] були наявні інші потенційні спадкоємці майна померлої [PERSON] , а саме її дочка [PERSON] . Між тим, постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. від 22 травня 2020 року відмовлено [PERSON] (дочці [PERSON] ) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 67). Крім того, листом Фастівської районної державної нотаріальної контори від 19 лютого 2019 року повідомлено [PERSON] , що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, оскільки вона не звернулася до нотаріальної контори і вважається такою, що спадщину не прийняла; рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини або визнання права власності в судовому порядку (а.с. 71). Як вбачається із даних, що містяться у Єдиному реєстрі судових рішень, постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 381/1341/19, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Червоненського старостинського округу Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] про визнання права власності, та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, залишено без змін. Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 381/679/22, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2022 року скасувано та прийнято нову постанову. Відмовлено [PERSON] в позові до Червоненського старостинського округу Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із вказаних судових рішень, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2019 року в справі № 381/1341/19 за позовом [PERSON] до Червоненського старостинського округу Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] про визнання пропуску строку на прийняття спадщини з поважної причини та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності, задоволено заяву представника позивача [PERSON] та залишено без розгляду позов в частині вимог про визнання пропуску строку на прийняття спадщини з поважної причини та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2021 року в справі № 381/1308/20 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Червоненський старостинський округ Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву залишено без розгляду в зв`язку з наявністю спору про право. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, оскільки дочка померлої [PERSON] - [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю підстав для можливого прийняття спадщини за ч.ч. 2, 3 ст. 1272 ЦК України, остання вважається такою, що не прийняла спадщину. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на будинок та земельні ділянки, прийняття позивачем спадщини у встановлений строк, відсутність інших спадкоємців, що прийняли спадщину, суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову та визнання за позивачем в порядку спадкування за правом представлення право власності на будинок та земельні ділянки після смерті його бабусі, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння майном. На підставі викладено та

Outcome: approved