Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

у грудні 2022 року адвокат Мироненко О.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачам на праві власності в рівних частинах належить вказана квартира відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 вересня 2008 року, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної в місті Києві держадміністрації. В квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 86598442 від 23 листопада 2022 року. 7 листопада 2020 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. Відповідач не проживає в даній квартирі з моменту розірвання шлюбу, забрав всі свої речі та переїхав до іншого місця проживання про що складено акт від 28 листопада 2022 року. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, вибув у інше постійне місце проживання. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачі не вчиняли. На думку позивачів факт реєстрації відповідача порушує їх право на вільне розпорядження і користування майном, окрім того вони змушені за свої кошти сплачувати комунальні платежі за [PERSON] . Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] та стягнути з нього понесені судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 3 січня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до довідки з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/ КМДА» відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які отримані « [PERSON] » 6 лютого 2023 року. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 вересня 2008 року, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві держадміністрації, № 50009 (а.с.10-11). Як вбачається із Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 7 листопада 2020 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] (а.с.13). Факт не проживання відповідача у спірній квартирі більше року підкріплюється актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 28 листопада 2022 року (а.с.14). Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Отже, судом встановлено, що відповідач понад рік не проживає за місцем реєстрації, комунальні послуги не сплачує, у квартирі відсутні його особисті речі, позивачі не чинили йому перешкоди у користуванні квартирою. За таких обставин реєстрація члена сім`ї (відповідача у справі) у квартирі позивачів перешкоджає власникам майна в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм житлом, а тому наявні підстави визнання його таким, що втратив право користування квартирою. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою. З огляду на цю норму Закону рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача в повному обсязі сплачений позивачами судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved