Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У квітні 2023 року Акціонерне товариство\~ комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №DNF0А100000249 від 08 грудня 2021 року у розмірі 212 287,66 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 грудня 2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір №DNF0А100000249, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 220 931,88 грн. строком до 07.12.2024 року. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 09 березня 2023 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 212 287,66 грн., яка складається із наступного: 209052,36грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3235,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 08 грудня 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір №DNF0А100000249, згідно з умовами якого відповідачу було надано грошові кошти у вигляді строкового кредиту на придбання транспортного засобу у сумі 220 931,88 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% річних від суми заборгованості. За п.1.3. Договору, термін повернення кредиту в дати, встановлені графіком платежів (Додаток 1 до договору), але не пізніше 06.12.2024 року включно (а.с.8-12). Банк свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши суму коштів за авто у розмірі 220 931,88 грн. на рахунок ПАТ «Дніпропетровськ-Авто», що підтверджується меморіальним ордером (а.с.5 зворот) . У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту. У зв`язку з чим, 30.11.2022 позивач направив відповідачу повідомлення-вимогу вих.№30.1.0.0/2 щодо сплати простроченої заборгованості, на умовах та порядку, встановлених договором, що призведе до втрати чинності цієї вимоги; дострокового повернення споживчого кредиту разом із нарахованими відсотками у розмірі 212519,94 грн.(а.с.13-17). Так, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 09 березня 2023 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 212 287,66 грн., яка складається із наступного: 209052,36грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3235,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості (а.с.4,5). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3184,31 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved