Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

21.12.2022 року представник позивача [PERSON] , адвокат Титаренко Сергій Олександрович, звернувся до суду із позовною заявою до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна частка (пай) загальною площею 2 умовно-кадастрових гектара із земель колективної власності бувшого КСП імені «Чапаєва», розташованого на той час на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. [PERSON] був членом КСП та був включений до списку осіб під № 138, які мали право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець [PERSON] набув право на земельну частку (пай), але не встиг виготовити правовстановлюючий документ, оскільки помер 1996 року. З урахуванням цього позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом першої черги звернувся із заявою про прийняття спадщини до Кобеляцької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, позивач прохав суд встановити факт про те, що саме померлому [PERSON] , який помер [INFO] в селі Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області належала земельна частка (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП імені «Чапаєва», розташовану раніше на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на даний час передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також прохав визнати за позивачем [PERSON] право на вищезазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою суду від 26.12.2022 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 25.01.2023 року представник Білицької селищної ради Бабчук В. В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що [PERSON] мав право на отримання земельної частки (паю) в землях КСП ім. «Чапаєва», однак до моменту смерті своїм правом не скористався та сертифікат на земельну частку (пай) не отримав. Право на земельну частку у землях КСП ім. «Чапаєва» перейшло в порядку спадкування за законом до [PERSON] і мати позивача як законний представник своєї малолітньої дитини не вчинила законодавчо встановленого обов`язку стосовно отримання земельної частки (паю), у передбачений законом строк з вказаними вимогами не зверталась. В наступному і самим позивачем після досягнення повноліття не було здійснено дій щодо захисту свого порушеного права. Згідно вимог ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки. Оскільки поважних причин пропуску позовної давності позивачем не наведено та доказів на їх підтвердження суду не надано, представник відповідача прохав відмовити в задоволенні позову повністю (а. с. 60-64). 27.01.2023 року представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Прокопенко Ю. В. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не є розпорядником землями сільськогосподарського призначення. Крім цього, позивач вже звертався з цього самого предмету спору до Кобеляцького районного суду Полтавської області до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Також представник відповідача зазначив, що як зазначено в позові [PERSON] за своє життя не отримав сертифікату на земельну частку (пай), а отже не набув права на неї, згідно інформації з відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не має інформації щодо наявних документів, а саме сертифікат чи державний акт виданий на ім`я [PERSON] . Таким чином, оскільки в цьому випадку: 1) виникає спір про право, а не встановлення факту, що має юридичне значення; 2) Головне управління Держгеокадастру є неналежним відповідачем у справі, так як відсутні повноваження стосовно розпорядження даними категоріями земель сільськогосподарського призначення, представник відповідача прохав відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а. с. 65-68). 07.02.2023 року від представника позивача, адвоката Титаренка С. О., до суду надійшла відповідь на відзив Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області. Вказав, що оскільки спадкодавець помер [INFO] , а розпаювання земель відбулося 27 березня 1996 року, тобто через три місяці після розпаювання, а тому в такий короткий проміжок часу не можливо реалізувати своє право та отримати сертифікат. Крім цього, на момент смерті [PERSON] з ним був зареєстрований та постійно проживав позивач, тому [PERSON] прийняв спадщину згідно ЦК УРСР 1963 року. Зважаючи на вищевикладене, представник позивача прохав не враховувати при розгляді справи відзив Білицької селищної ради як безпідставно поданий та задовольнити позовну заяву (а. с. 132-138). 07.02.2023 року від представника позивача, адвоката Титаренка С. О., до суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якій представник позивача зазначив, що ним було подано позовну заяву в порядку позовного провадження, в якій заявлені позовні вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення та інша вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, що ніяк не суперечить нормам цивільного процесуального законодавства щодо розгляду справи цієї категорії. Також вказав, що у справі до відповідача не будуть подаватися витрати за надану правничу допомогу позивачу та витрати по сплаті судового збору, оскільки на момент подачі позовної заяви вищезазначена земельна ділянка була передана із державної власності у комунальному, а тому прийняте в подальшому судом рішення не буле впливати на права та інтереси Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Таким чином, прохав не враховувати при розгляді справи відзив відповідача як безпідставно поданий та задовольнити позовну заяву (а. с. 125-131). Ухвалою суду від 16.02.2023 року у задоволенні заяв представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Боака Б. В., та представника відповідача Білицької селищної ради - Бабчук В.В. про закриття провадження у справі відмовлено. Ухвалою суду від 16.02.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.04.2023 року до участі у справі залучено співвідповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Титаренко С. О., в судовому засіданні позов підтримали та прохали задовольнити. Представник позивача, адвокат Титаренко С. О., зазначив, що позивач вступив у спадщину, бо проживав разом із спадкодавцем. Відповідачі у свою чергу відмовилися від спадщини, на час смерті спадкодавця проживали окремо. Представник відповідача Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області Бабчук В. В. в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що [PERSON] мав право на отримання частки (паю) в землях КСП ім. «Чапаєва», однак таким правом не скористався, сертифікат на земельну частку (пай) не отримав. Право на земельну частку перейшло в порядку спадкування до спадкоємців, однак вони не вжили заходів для його оформлення. Відповідачі [PERSON] , позов визнала та пояснила, що була дружино. Спадкодавця [PERSON] . В листопаді 1995 року вони розлучилися і вона стала проживати у будинку своїх батьків,який знаходиться поруч з будинком [PERSON] . Разом з нею проживали і інші діти, крім [PERSON] , який залишився проживати з батьком. Діти проживали то з нею, то з батьком. Після смерті [PERSON] вони проживали в будинку [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю, не заперечували, щоб земельну частку (пай)успадкував позивач. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Суд визнав причини неявки представника відповідача неповажними та вирішив розглянути справу без участі представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши докази, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] (а. с. 10, 14). Відповідно до довідки виконавчого комітету Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області № 14-20/5-157 від 19.05.2021 року [PERSON] , 1987 р. н., зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 20). Згідно відповіді старостинського округу № 5 виконавчого комітету Білицької селищної ради від 14.03.2023 року № 9-19/5/24 на час смерті з [PERSON] , який помер [INFO] , проживали: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , проходив службу у Збройних Силах України (а. с. 194). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22 листопада 1995 року зроблено запис № 179. Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняка Р. В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 2 умовно-кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності КСП імені «Чапаєва» на території Білицької селищної територіальної громади Полтавського району Полтавської області після смерті батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно (а. с. 23). Судом встановлено, що 27 березня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чапаєва видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00023, згідно якого КСП ім. Чапаєва передається у колективну власність 2726,84 гектари землі для виробництва сільськогосподарського продукції (а. с. 15). Відповідно до списку громадян-членів КСП ім. Чапаєва, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00023 [PERSON] був членом КСП ім. Чапаєва (а. с. 16). Як вбачається з відповіді відділу у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.05.2021 року № 70/107-21 відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадян членів КСП ім. Чапаєва Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, запис про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] відсутній. Згідно бази даних Державних актів, які знаходяться в архіві Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00023 -відсутній (а. с. 21). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, суду, що [PERSON] буч членом КСП. Позивач звернувся в сільську раду, де вона працювала і йому було видано довідку про наявність земельної ділянки із вільних земель на території сільської ради із земель державної власності. Свідок [PERSON] пояснила, що на час смерті [PERSON] в будинку проживала його дружина [PERSON] і їхні діти, крім старшої дитини, який був відсутній. У своїх батьків [PERSON] проживала періодично, короткостроково, разом з дітьми, коли [PERSON] , зловживаючи спиртними напоями, виганяв їх з дому. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] був членом КСП імені Чапаєва та включений до списку осіб,які мають право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського товариства під; 138, який додається до Державного акту на право колективної власності на щемлю серії ПЛ № 00023 ксп ім. Чапаєва (а.с.15-16), а отже мав право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не отримував, що підтверджується відповіддю ГУ Держгеокадастр у Полтавській області від 27.05.2021 (а.с.21). Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадщина [PERSON] відповідно до положень ст. 525 ЦК УРСР та ст. 1220 ЦК України, відкрилася в день його смерті - [INFO] , тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України. Таким чином, на момент відкриття спадщини та закінчення строку для прийняття спадщини Цивільний кодекс України ще не набрав чинності, тому при розгляді справи до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Зі змісту статей 529 та 530 ЦК УРСР вбачається, що спадкування за законом здійснювалось почергово. Так, відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17 під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. В судовому засіданні встановлено, що разом з спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, крім позивача [PERSON] , проживали відповідач [PERSON] , та його неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] проходив службу в Збройних Силах. Відповідно до положень ЦК УРСР відповідачі [PERSON] , [PERSON] , та позивач [PERSON] як спадкоємці першої черги прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння та управління майном. Протягом встановленого шестимісячного строку на прийняття спадщини спадкоємці-відповідачі не відмовилися від своєї частини спадщини у встановленому законом порядку. Оскільки спадщина належить спадкоємцям в рівних частках, а позивач прохає визнати лише за ним право на земельну частку (пай), що належало батьку [PERSON] , то суд вважає що у задоволенні позовної вимоги про визнання права за [PERSON] на земельну частку (пай) 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП імені Чапаєва в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] необхідно відмовити. Щодо позовних вимог про встановлення факту належності померлому [PERSON] земельної частки - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП імені Чапаєва, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог в цій частині позову, оскільки від встановлення вищевказаного факту не залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed