Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] та просить встановити факт батьківства між донькою та померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що з 2005 року перебувала у близьких стосунках з [PERSON] , вони разом відпочивали, проводили час. У 2008 році позивачка завагітніла та [INFO] народила доньку - [PERSON] , на народженні якої наполягав [PERSON] . Оскільки у шлюбі з [PERSON] позивачка не перебувала, відомості про батька у актовому записі про народження дитини записані відповідно до ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] помер. Відповідачами по справі є його донька [PERSON] та син [PERSON] . Від самого дня народження [PERSON] - [PERSON] визнавав себе її батьком, бажав її народження, спілкувався із нею, вважав її своєю дитиною, піклувався про неї, забезпечував фінансово, приймав участь у її вихованні, разом святкував дні народження. У 2011 році запропонував, щоб хрещеним [PERSON] був його син - [PERSON] , коли донька почала відвідувати школу, [PERSON] відвідував школу як її батько. Зазначила, що у 2018 році позивачка виїхала проживати до Республіки Кіпр. Весь час [PERSON] допомогав позивачці та її донці фінансово. Кошти надавав готівкою та передав для користування свою банківську карту АТ КБ «Приватбанк», яка по даний час перебуває у позивачки. Коли позивачка виїхала до Республіки Кіпр, півроку донька проживала з батьком [PERSON] . З літа 2018 року дитина проживає у Республіці Кіпр. [PERSON] приїздив до позивачки та її доньки. Крім того, [PERSON] без позивачки з донькою виїзджав на відпочинок до Туреччини, в Словенію, в Єгипет, на Кіпр, а позивачка надавала для цього письмові дозволи. У 2021 році донька гостювала у батька [PERSON] та проживала у його будинку в [ADDRESS] . [PERSON] повинен був прилетіти до позивачки з донькою на Кіпр 01.09.2021 року, але вони разом захворіли на коронавірус. Донька після одужання поїхала до [PERSON] , а згодом відповідачі повідомили про тяжку хворобу батька та позивачка з донькою приїхали до м.Черкаси. Факт визнання [PERSON] свого батьківства відносно доньки [PERSON] підтверджується фотографіями та їншими доказами в матеріалах справи. Встановлення батьківства необхідно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , так як діти померлого є спадкоємцями першої черги. Просила встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] [INFO] . Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.10.2021 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Атамась І.М скерувала до суду відзив на позовну заяву. Заперечувала проти задоволення позову, оскільки за життя батько не визнавав своє батьківство відносно доньки позивача. Жодних заяв до компетентних органів не було подано, як при народженні дівчинки, так і після смерті його дружини - [PERSON] . Батько відповідачки [PERSON] дійсно знав та спілкувався з позивачкою та мав гарні стосунки з її донькою, але це не свідчить про те, що він був біологічним батьком [PERSON] та визнавав своє батьківство. Сам по собі факт надання фінансової допомоги беззаперечно не свідчить про те, що [PERSON] являвся її батьком, оскільки за складом характеру [PERSON] мав дружні стосунки з жінками та багатьом з них допомагав фінансово, в тому числі допомогав їх дітям. [PERSON] не проживав з [PERSON] однією сім`єю, спільне господарство не вели, не мали спільного побуту та коштів. Разом дитину не утримували, не виховували. Обов`язки батька, передбачені Сімейним кодексом України [PERSON] відносно [PERSON] не виконував. З огляду на зазначене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Погасій С.М. скерували до суду відзив на позовну заяву. Заперечували проти задоволення позову, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказували, що позивачем не надано доказів спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю та спільного виховання дитини [PERSON] . Відповідач [PERSON] не заперечує, що був знайомий з позивачкою та її донькою [PERSON] та є її хрещеним батьком. Проте за інформацією, відомою відповідачу, [PERSON] за життя не визнавав себе батьком доньки позивача. Сам лише факт проведення спільного часу з позивачем та її донькою, надання фінансової допомоги не свідчить про батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] . За таких обставин, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 21.12.2021 в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів до справи залучено [PERSON] . 28 січня 2022 року ухвалою суду призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. На вирішення експерта поставлено питання: 1.Чи є біологічна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] ? 2. Якщо так то чи може бути [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , біологічним батьком [PERSON] [INFO] ? Проведення вказаної експертизи доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м.Дніпро, площа Соборна, 14), до експертної установи направлено матеріали справи разом із зразками тканин померлого [PERSON] . До суду надійшов висновок КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1419 від 30.09.2022, відповідно до якого генотип [PERSON] в його гістологічних препаратах не встановлений та провести молекулярно- генетичний порівняльний аналізі вирішити питання про спорідненість померлого з дитиною [PERSON] [INFO] , виявилось неможливим. Ухвалою суду від 11 листопада 2022 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Хоміка С.Г. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа. Призначено у справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради, [PERSON] про встановлення факту батьківства - судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: 1.Чи є біологічна спорідненість між [PERSON] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ? 2.Чи є біологічна спорідненість по чоловічій лінії між [PERSON] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ? До суду надійшло повідомлення зав.відділенням Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи О.Юрченко №100-34/110 від 27.01.2023, відповідно до якого вирішити питання біологічної спорідненості по-батьку між ймовірними сестрою та братом, сестрою та сестрою неможливо у зв`язку з відсутністю методик. У зв`язку із надходженням такого повідомлення експертної установи від сторони позивача на адресу суду надійшло клопотання про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа [PERSON] , який є ймовірним батьком [PERSON] , оскільки іншого способу доведення батьківства неповнолітньої доньки [PERSON] не існує. Біологічні зразки [PERSON] необхідні для проведення вказаної експертизи. На вирішення експерта поставити питання: чи являється [PERSON] , який помер [INFO] біологічним батьком [PERSON] ? Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Хоміка С.Г. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа. 20 квітня 2023 року ухвалою суду підготовче судове засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні адвокат позивачки [PERSON] - Хомік С.Г. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Погасій С.М. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Атамась І.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Шарая Л.О. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. Вказувала, що матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] визнанавав своє батьківство відносно [PERSON] . Саме по собі спілкування з [PERSON] , не може свідчити про його батьківство. Представник органу опіки та піклування а особі Служби у справах дітей Черкаської міської ради Яковлєв А.О. в судове засідання не з`явився, скерував клопотання, яким просив розглядати справу без його участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Під час розгляду справи по суті, були допитані свідки. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні зазначила, що є сусідкою матері [PERSON] - [PERSON] , за місцем її проживання у [ADDRESS] . Вона бачила автомобіль [PERSON] неодноразово за місцем проживання [PERSON] . Його вона знала, оскільки він дружив з директором ринка «Криваліївський», де вона працювала. Згодом, [PERSON] завагітніла, [PERSON] дуже радів цьому, казав сусідам [PERSON] , що буде поповнення та дівчинку назве « [PERSON] ». Після народження, вона неодноразово бачила його на базарі, разом із дитиною, він купував їй речі, хвастався, що це його донька. Сусідам купив шампанського за народження доньки, допомогав родині [PERSON] : робив ремонт, ставив забор тощо. На момент народження [PERSON] в будинку по [ADDRESS] ще також проживала мати [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] називав «доця». Зазначені події відбувалися орієнтовно років 13-14 назад. Іншіх чоловіків або цивільних шлюбів у матері [PERSON] на той період не було, згодом [PERSON] уїхала жити в інше місце. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, вона знайома [PERSON] , оскільки він дружив з її батьком. За фахом вона є лікарем -стоматологом, тож [PERSON] регулярно, кожного літа приводив [PERSON] на огляд до неї. Він приводив її як свою дитину, хотів би, що [PERSON] та свідок спілкувались, як подруги. Іноді вони разом йшли до кафетерію випити кави. [PERSON] наголошував, що його донька [PERSON] є сенсом його життя та тепер він має жити понад 100 років. Старші діти не дуже спілкувались з [PERSON] , оскільки мали своє життя. [PERSON], мати [PERSON] на певний період від`їхала до іншого міста, в цей час, в період її відсутності, [PERSON] жила разом із [PERSON] , в його будинку в [ADDRESS], з його родиною. Згодом, вона поїхала навчатися на [PERSON] . За життя, [PERSON] збирався внести зміни в актовий запис щодо свого батьківства, але у зв`язку із навчанням дитини за кордоном все залишилось як є. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її дитина навчалася в паралельному класі із [PERSON] у школі №20 м.Черкаси. Це була початкова школа, за [PERSON] до школи приходила мама - [PERSON] , але частіше бачила її батька - [PERSON] . Після 3-го класу [PERSON] уїхала та після 2019 року, вона більше її не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] понад 50 років. [PERSON] розповідав, що дуже хотів цю дитину. З її матір`ю він спільно не проживав. Коли дівчинка народилася, хотів забрати її до себе. Він жив разом із своєю дружиною [PERSON] . Згодом добудував будинок біля ринку в м-не «Зелений» в [PERSON] та забрав дитину до себе, вони жили разом біля року, [PERSON] також опікувалась дівчинкою, навчала, разом відпочивали. Потім дівчинка поїхала навчатися до [PERSON] , він їй віддав свою банківську картку на витрати. Коли [PERSON] приїздила до нього, жила в нього, в будинку. Потім перед її від`їздом вони разом захворіли на короновірус. Потім [PERSON] помер, [PERSON] була на його похоронах. За життя, [PERSON] збирався внести зміни в актовий запис щодо свого батьківства тільки за умови, що мати- [PERSON] відмовилась би від прав на неї. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала з [PERSON] на ринку біля 15 років. Орендувала в нього приміщення. Бачила [PERSON] -маму [PERSON] з [PERSON] вагітну, він казав, що народиться донька. Він дуже хотів, щоб його доньки старша та молодша дружили. [PERSON] називала його батьком, він забезпечував її, возив на відпочинок, вона певний період жила в нього в будинку, який знаходився біля ринку. Одного разу спільно відпочивали на дачі біля води, були діти, серед них була і [PERSON] . Їй орієнтовно тоді було років 8. Потім дівчинка поїхала навчатися до [PERSON] , де по теперішній час живе з матір`ю - Аурікою. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 січня 2018 року (повторно) Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. У свідоцтві про народження батьками дитини вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 30 січня 2018 року відповідно до частини першої статті 135 СК України батьком дитини вказаний - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] звернулася донька спадкодавця - [PERSON] . Також із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 05 жовтня 2021 року звернулась [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON] . За змістом довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 24.09.2021 року станом на 19.09.2021 року за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивачка у позовні заяві, з літа 2018 року дитина - [PERSON] проживає з нею в Республіці Кіпр. Суд зазначає, що визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно з частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), такі після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61-11709св19). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Як вже було зазначено, ухвалою суду від 27 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Хоміка С.Г. про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи та ексгумації трупа [PERSON] . Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved