Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000грн на її утримання до досягнення сином, [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 19.04.2022 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Відповідач, відмовився надавати необхідну матеріальну допомогу на її утримання, тому вона змушена звернутися до суду із даною позовною заявою, про стягнення з нього аліментів на своє утримання. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 24.04.2023 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 01.06.2023 із викликом сторін. 04.05.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій останній позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліменти в розмірі 3000грн на її утримання до досягнення сином, [PERSON] , [INFO] , трьох років, визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати без його участі, свою заяву підтримує. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. 19 квітня 2022 року між сторонами зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 19 квітня 2022 року виданого Літинським відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.5). Сторони у справі є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 01 березня 2023 року виданого Літинським відділом ДРАЦС у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.6). До складу сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , входять чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які проживають без реєстрації, згідно довідки №430 від 01.05.2023 виданої Літинською селищною радою (а.с.7). Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як закріплено у ч. 4\~ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті регламентує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1\~ст.182\~СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка здійснює догляд за малолітнім сином сторін, якому ще не виповнилося три роки, то вона не має змоги працювати та самостійно утримувати себе й сина. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на користь дружини на її утримання до досягнення сином трьох років, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У сукупності наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним та достатнім розмір аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в твердій грошовій сумі 3000грн, щомісячно, до досягнення їх сином, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Частиною першою\~статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачка звернулася з позовом до суду 19.04.2023, а тому законним є присудження аліментів саме з цієї дати. Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому судове рішення в частині стягнення аліментів\~у межах\~суми платежу\~за один\~місяць підлягатиме до негайного виконання. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на себе) на підставі пункту 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 1073,60грн, слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved