Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] , через свого представника адвоката Рехлецького Руслана Віталійовича, звернулися до Новоодеського районного суду Миколаївської області із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування позову зазначено, що 10.07.2018 року, близько 13.30 год. в районі 193 км. + 460 м. автодороги Н-24 «Благовіщинське-Миколаїв», сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes Benz 410 D, номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля ВАЗ 211540, номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої, останній отримав тілесні ушкодження, а пасажирка [PERSON] [INFO] померла в лікарні від отриманих травм. Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.03.2019 року по справі № 482/1847/18, [PERSON] визнано винувати у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент вчинення ДТП, була застрахована в ПрАТ «Український страховий стандарт». Зазначає, що ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07.05.2021 року по справі № 482/52/20, затверджено мирову угоду про врегулювання страхового випадку, за якою, зокрема, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відшкодувала [PERSON] 70000,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та [PERSON] 540,59 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування. Тому, посилаючись на викладене, та те, що в результаті вказаної вище ДТП померла [PERSON] , яка є родичкою позивачів, а також спричинені їм інші моральні страждання та переживання, тяжкість вимушених змін у житті, позивачі просили суд про стягнення з відповідача на їх користь по 100000,00 грн. моральної шкоди кожному, а також понесені ними судові витрати. Позивач [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але від їх представника адвоката Рехлецького Р.В. надійшла заява про підтримання позовної заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся неодноразово за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, правом подачу відзиву не скористався. Представник третьої особи приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надавав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій просила про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10.07.2018 року, близько 13.30 год. в районі 193 км. + 460 м. автодороги Н-24 «Благовіщинське-Миколаїв», сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes Benz 410 D, номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] та автомобіля ВАЗ 211540, номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої, останній отримав тілесні ушкодження, а пасажирка [PERSON] [INFO] померла в лікарні від отриманих травм (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Кандибинської сільської ради Новоодеського арйону Миколаївської області 27.07.2018 року, актовий запис № 09). Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.03.2019 року по справі № 482/1847/18, [PERSON] визнано винувати у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого [PERSON] звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.08.2019 року вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.03.2019 року, по справі № 482/1847/18, залишено без змін. Відповідно до полісу № АМ/2884910 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент вчинення ДТП, була зареєстрована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт» . Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07.05.2021 року по справі № 482/52/20, затверджено мирову угоду про врегулювання страхового випадку, за якою, зокрема, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відшкодувала [PERSON] 70000,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та [PERSON] 540,59 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль ВАЗ 211540, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00024435078 від 05.11.2019 року, встановлено, що [PERSON] , яка загинула внаслідок вищевказаної ДТП, є родичкою позивачів, а саме являється племінницею [PERSON] та двоюрідною сестрою [PERSON] . За змістом ч. 6 ст. 82\~ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167\~ЦК України,\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, які викладено у п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру і обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат і з урахуванням інших обставин, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У позовній заяві зазначено, що в результаті злочинних дій [PERSON] позивачам була спричинена моральна шкода, яка виражена у перенесенні нервового стресу, погіршенні стану здоров`я, ускладненні відносин у родині. Втрата близької людини призвела до постійних моральних страждань. Після смерті [PERSON] у неї залишилася дитина, яку вся родина підтримує морально і матеріально. Крім того був порушений їх повсякденний побут, позивачі були змушені витрачати свій вільний та робочий час на звернення до правоохоронних органів, адвокатів та суду. Також родина залишилася без автомобіля, що створює додатковий дискомфорт. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільнені від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на рахунок Держави. Представником позивачів надано до суду ордери про надання правничої (правової) допомоги на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; договір про надання правової допомоги № 1979 від 05.10.2021 року; додатковий договір № 1 до договору про надання правової допомоги з переліком послуг та їх вартості, а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 1979 від 05.10.2021 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] , на підставі зазначеного Договору, сплатили адвокату Рехлецькому Р.В. 6000,00 грн. Відповідно до роз`яснення п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом під час розгляду справи, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, а також співмірність розміру судових витрат із складністю справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved