Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачка, шлюб з якою розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28.09.2022, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Після розірвання шлюбу відповідачка покинула місце спільного проживання, відтак піклуванням, доглядом та вихованням дітей займається батько та інколи звертається за допомогою до своєї матері [PERSON] . Також зазначив, що відповідач [PERSON] не має власного житла та постійного місця проживання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали та надали пояснення, аналогічні змісту такого. Додатково зазначили, що після розірвання шлюбу позивач намагався вберегти дітей від стресу, приховуючи інформацію про те, що їх матір залишила сім`ю та влаштовує особисте життя. Остання навідувала дітей, телефонувала, проводила з ними час, проте згодом взагалі перестала цікавитись дітьми. З акту оцінки обстеження умов проживання дізнався, що [PERSON] тимчасово проживає у гуртожитку, що на [ADDRESS] , де вбиральня та душ є загальними для всіх мешканців, що свідчить про відсутність належних умов для проживання дітей. Після тривалої відсутності відповідачка зателефонувала сину та повідомила, що прийти не може, оскільки перебуває на значній відстані. Зазначили, що діти проживають з позивачем, перебувають виключно на його вихованні та утриманні. [PERSON] перестала займатись дітьми ще під час їх спільного проживання у шлюбі та влаштовувала особисте життя, яке супроводжувалось вживанням алкоголю. Відповідачка з`являлась до дітей в стані сп`яніння, створювала скандали та конфлікти. Після засідання комісії органу опіки та піклування в черговий раз влаштувала скандал, з дітьми розмовляла тільки телефоном, обіцяла прийти та провести з ними час. Згодом під час телефонної розмови повідомила сину, що перебуває за межами України. В судове засідання від 05.06.2023 позивач та представник позивача не з`явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила суд такий задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сихівської адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляду справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.05.2018, [NUMBER] від 27.09.2011). Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 2.09.2022. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частин 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.04.2023 Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , враховуючи можливість батьком забезпечити необхідні умови побуту, виховання та розвитку дітей, визначення місця проживання з батьком буде відповідати їх інтересам. Із висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради видно, що відповідно до акту оцінки потреб сім`ї та акту обстеження житлово-побутовий умов батька за адресою: [ADDRESS] , у квартирі належні умови для навчання, виховання та розвитку дітей. Відповідно до протоколу діагностичного обстеження [PERSON] , методика КТС засвідчила позитивне ставлення хлопчика до батька, мамі і [PERSON] . Останній інтуїтивно відчуває, що у сім`ї щось змінилося, чекає на повернення мами у сім`ю. Згідно з протоколом діагностичного обстеження [PERSON] , психологічно її сім`я це тато і брат [PERSON] , психологічний контакт з матір`ю відсутній, проте опозиційної поведінки щодо неї дівчинка не проявляє. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї та акту обстеження житлово-побутовий умов матері за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні для дітей, окремих спальних місць немає, вказану квартиру орендує. Враховуючи вищенаведене, визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечить їх інтересам, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved