Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 27 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З січня 2022 року відповідач належним чином не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів, що призвело до виникнення заборгованості. Так, за період з 01 січня 2022 року по 01 березня 2023 року заборгованість становить 13133,39 грн. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 12384,75 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Діденко Н.П. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги вони підтримали, просили їх задовільнити та розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Крім того подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, згоден на сплату пені в межах суми 4000 грн. Так, у відзиві відповідач зазначив, що 24 жовтня 2020 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] .. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] має інвалідність з дитинства, тому потребує постійного лікування та реабілітації на що потрібні значні кошти. Також на його утриманні перебуває ще й дружина [PERSON] , яка ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною інвалідом. Заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] утворилася у зв`язку з його матеріальною неспроможністю сплачувати аліменти у розмірі, який йому було присуджено, тобто 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, через зазначені вище обставини. При цьому, він щомісячно сплачував на утримання дочки [PERSON] різні суми аліментів, розмір яких коливався між 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та прожитковим мінімумом для дітей такого ж віку. Стягнення з нього неустойки в сумі 12384,75 грн, в якій просить позивач, разом ще й з заборгованістю по аліментній платі в сумі 13133 грн, поставить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище та становитиме для нього непосильний та нереальний тягар. У своїй відповіді на відзив відповідача позивач зазначила, що вона категорично не згідна з відзивом. Так, відповідач зазначає, що заборгованість по сплаті аліментів спричинена обставинами, які склались у нього у період 2020-2022 років, пов`язаними зі створенням нової сім`ї, народженням дитини та інвалідністю дитини. При цьому [PERSON] з 2020 року міг звернутися до суду з заявою про зменшення розміру аліментів, які він не мав змоги сплачувати у визначеному розмірі, однак скористався своїм правом лише у 2023 році. Крім того, відповідач не зважає на рівноцінний підхід до дітей та наголошує лише на потребах його доньки [PERSON] , при цьому нехтує станом здоров`я та потребами їх спільної доньки [PERSON] , тому просить її позовні вимоги задовільнити повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Із досліджених судом доказів вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Як вбачається із рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). У результаті неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дитини, за ним утворилася заборгованість, яка, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці, станом на 31 березня 2023 року складає 13133,39 грн. (а.с.13). Позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідно до розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] становить 12384,75 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідає висновкам, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, його здійснено з урахуванням за кожний день прострочення сплати аліментів, та у відповідності до вимог ст. 196 СК України, пеня розрахована не більше 100 відсотків заборгованості та становить 12384,75 грн, що є арифметично правильно зробленим. Вирішуючи вказаний спір, суд з`ясував розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановив строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконаним, та з урахуванням встановленого обчислив розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Розрахунок пені, яка підлягає до стягнення складається з наступного: пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2022 року - 1672,44 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 455 (кількість днів прострочення) х 1% = 7609,60 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1672,44 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2022 року - 2677,46 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 424 (кількість днів прострочення) х 1% = 11352,43 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 2677,46 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2022 року - 3179,97 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 396 (кількість днів прострочення) х 1% = 12592,68 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 3179,97 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2022 року - 2174,95 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 365 (кількість днів прострочення) х 1% = 7938,57 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 2174,95 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2022 року - 1772,93 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 335 (кількість днів прострочення) х 1% = 5939,32 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1772,93 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2022 року - 2174,95 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 304 (кількість днів прострочення) х 1% = 6611,85 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 2174,95 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2022 року - 1169,92 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 274 (кількість днів прострочення) х 1% = 3205,58 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1169,92 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2022 року - 1920,44 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 243 (кількість днів прострочення) х 1% = 4666,67 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1920,44 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2022 року - 1724,77 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 212 (кількість днів прострочення) х 1% = 3656,51 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1724,77 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2022 року - 1000,60 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 182 (кількість днів прострочення) х 1% = 1821,09 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1000,60 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2022 року - 1072,82 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 151 (кількість днів прострочення) х 1% = 1619,96 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1072,82 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2022 року - 1086,33 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 121 (кількість днів прострочення) х 1% = 1314,46 грн, але не більше 100%, тому пеня за несплату аліментів за вказаний період становить 1086,33 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2023 року - 144,92 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 90 (кількість днів прострочення) х 1% = 130,43 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2023 року - 667,41 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 59 (кількість днів прострочення) х 1% = 393,77 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2023 року - 667,41 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 31 (кількість днів прострочення) х 1% = 206,90 грн; Загальна сума пені за вказаним розрахунком становить 12384,75 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла вище зазначена пеня. Відповідач на спростування своїх дій по несплаті аліментів подав до суду відзив на позовну заяву. Так, [PERSON] посилається на те, що заборгованість виникла у зв`язку з матеріальною неспроможністю сплачувати аліменти у розмірі, який йому був визначений за рішенням суду, так як на його утриманні перебуває ще одна донька від теперішнього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства, тому потребує значних матеріальних витрат на постійне лікування та реабілітації, на підтвердження чого надав копії відповідних медичних довідок. Також на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка наразі ніде не працює, перебуває на обліку в УПСЗН Вінницької РДА, так як здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, на підтвердження чого надав відповідну довідку УПЗН №2 м. Іллінці від 01 травня 2023 року. При цьому, вказані обставини судом не можуть вважатися належними причинами сплати аліментів відповідачем не в повному розмірі, оскільки, як вказує відповідач, вони виникли ще у 2020-2022 роках, пов`язані зі створенням нової сім`ї, народженням дитини та інвалідністю дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, виходячи з наведеного, [PERSON] мав можливість скористатися своїм правом на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягуваних з нього за рішенням суду, з метою недопущення заборгованості по аліментній платі, ще у 2020 році, коли у нього, як вказує відповідач, погіршилося матеріальне становище, однак не зробив цього. З позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів [PERSON] звернувся лише в 2023 році, коли у нього вже утворилася заборгованість по аліментній платі в сумі 13133,39 грн. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року змінено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісяця, шляхом їх зменшення, та визначено їх подальше стягнення у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Таким чином, на думку суду, несплата аліментів відбувалася з вини відповідача, так як протилежне ним не доведено. Конституцією та законами України гарантовано право дитини на належне повноцінне її утримання. Таким чином, суд вважає, що заборгованість утворилася без поважних причин та не пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Ураховуючи викладене, в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю та не спростовані в жодній мірі належними та допустимими доказами відповідача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 12384,57. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved