Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У вересні 2021 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника Сечко С.В. звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 23.05.2020 о 06 год. 40 хв. по просп. Перемоги, навпроти будинку № 1 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить [PERSON] . На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 26.05.2020. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу потерпілого пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 113443,41 грн. Загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 116438,21 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 116438,21 грн., судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, зі змісту якого вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2020 о 06 год. 40 хв. по просп. Перемоги, навпроти будинку № 1 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , належний [PERSON] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду та в некерованому стані здійснив зіткнення з попереду стоячим автомобілем «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , належний та під керуванням [PERSON] , при дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 11.06.2020 року в справі про адміністративне правопорушення № 761/15934/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 23.05.2020 о 06 год. 40 хв. по просп. Перемоги, навпроти будинку № 1 у м. Києві та обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, не потребують доказування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що оскільки на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому, [PERSON] , цивільна-правова відповідальність якого була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕП-177060007, 26.04.2020 року звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу. На підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач надав висновок експертного дослідження № 2032 від 09.06.2020 автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , складений судовим експертом Диким Володимиром Петровичем (свідоцтво № 416 від 26.04.2013). У зазначеному висновку визначена вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , яка становить 113443,41 грн. Відповідно до Наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 7175 від 09.07.2020 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » наказано Департаменту фінансів сплатити за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у сумі 113443,41 грн. Крім того, вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка склала 113443,41 грн., що підтверджується довідкою №1 від 06.07.2020. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 113443,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1480107 від 10.07.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі змісту п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, «У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату», тобто, особа яка проводить огляд пошкодженого транспортного засобу лише у разі потреби проводить виклик зацікавлених осіб. При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та пп.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Аналізуючи практику Верховного Суду у справах № 221/6180/16, № 522/1597/15 можна дійти висновку, що жодна норма законодавства України не зобов`язує доводити вартість матеріального збитку від дорожньо-транспортної пригоди шляхом проведення дослідження виключно судовим експертом. Як вбачається з матеріалів справи, сплачена позивачем сума у розмірі 1564,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1481032 від 14.08.2020 (рахунок на оплату № АО620 від 28.07.2020, акт надання послуг № АО614 від 28.07.2020), витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1430,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1481565 від 01.09.2020 (рахунок № 572 від 21.06.2020, акт виконаних робіт від 21.06.2020). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась через порушення відповідачем ПДР України, внаслідок якої власнику автомобіля [PERSON] завдано шкоду, яку на підставі вимог закону відшкодував позивач, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у порядку регресу витрати понесені на виплату страхового відшкодування в сумі 116438,21 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved