Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з 14 вересня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який виявився невдалим протягом останніх шести місяців вони не проживають разом, а тому, вимушена була звернутись до суду про його розірвання. Також вказує, що двоє їх спільних дочок повністю перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, хоча спроможний таку допомогу надавати, оскільки [PERSON] не офіційно працює та має дохід, а відтак, має можливість сплачувати аліменти. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, оскільки має не високий дохід, на підтвердження чого надав довідку з місця роботи, де вказано розмір його заробітної плати. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З 14 вересня 2008 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. За час спільного життя у сторін народились двоє дочок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що було видане 26 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаною нормою не передбачено звільнення від такого обов`язку в разі неможливості його виконання. Згідно ч. 2 та ч. 3\~ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Враховуючи те, що домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки № 1 від 16 травня 2023 року, [PERSON] з 08 травня 2023 року працює у ФОП [PERSON] продавцем-консультантом та отримує заробітну плату в розмірі 6\~740 грн. за повністю відпрацьований місяць. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно частин 1 та 2\~статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на положення\~Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", в 2023 році щомісячна сума аліментів не може бути менше: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1 416,50 грн.. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved