Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21.03.2023 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено частково. Визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 52349, вчинений 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дакорд Фінанс» заборгованості у розмірі 5817,41 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Дакорд Фінанс» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. та судовий збір в сумі 908,00 грн. В задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 14350,00 грн. - відмовлено. 27.03.2023 представником позивача - адвокатом Тимофеєвою Ю.А. подана заява про ухвалення додаткового рішення та надані до суду додаткові докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що за двома звітами адвоката Тимофеєвої Ю.А. про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 11.22-1 від 03.11.2022 (за цивільною справою № 641/10162/21; провадження у суді першої інстанції) та за звітом адвоката [PERSON] про надання правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги № 3/21 від 10.11.2021 (за цивільною справою № 641/10162/21; провадження в суді першої інстанції) сума витрат становить 25750,00 грн. У зв`язку з чим просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач - представник ТОВ «Дакорд Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з приписами ч.1ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачає необхідності у повторному виклику учасників справи. Тому, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При ухваленні рішення 21.03.2023, судом було вирішено питання щодо розподілу та стягненню з відповідача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 22350 грн., згідно з доказами надання правової допомоги , наявними у матеріалах справи на час ухвалення рішення. При зверненні із заявою щодо ухвалення додаткового рішення, представником позивача додатково наданий Звіт № 2 про надання правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги № 11.22-і від 03.11.2022 (за цивільною справою № 641/10162/21; провадження у суді першої інстанції), на загальну суму 3400,00 грн. Оскільки судом вже було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на суму 22350,00 грн, тож предметом судового розгляду при ухваленні додаткового рішення є витрати на правову допомогу, визначені представником позивача за Звітом № 2 на загальну суму 3400,00 грн. Відповідно до додатково наданого Звіту № 2 про надання правової допомоги, адвокатом Тимофеєвою Ю.А. за цивільною справою № 641/10162/21 були виконані такі роботи (послуги) з надання правової (правничої) допомоги: -Складення та подання адвокатського запиту до приватного виконавця виконавчого округу Городецької Ю.С. про надання засвідченої копії виконавчого напису № 52349 від 20.05.2021, а також доданих до нього документів. Вартість послуги - 850,00 грн. -Складення та подання заяви про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, від 26.12.2023. Вартість послуги - 850 грн.; -Складення та подання заяви про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, від 17.03.2023. Вартість послуги - 850 грн.; -Складення та подання заяви про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, від 27.03.2023. Вартість послуги - 850 грн. За розрахунком розміру гонорару станом на 24.03.2023, за Звітом № 2, розмір гонорару становить 3400,00 грн. Представником позивача до матеріалів цивільної справи № 641/10162/21 була надана копія договору про надання правової допомоги від 03.11.2022 № 11.22-1, укладеного між адвокатом Тимофеєвою Ю.А. та [PERSON].(а.с. 71-72). Згідно з додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 11.22-1 від 03.11.2022 визначений розрахунок вартості надання послуг, пунктом 2 та 3 якого сторонами погоджена вартість послуг: зі складення та подання адвокатського запиту - 850,00 грн., зі складення листів, скарг, заяв, претензій - 850,00 грн. Аналізуючи надані суду документи з огляду на критерії дійсності та необхідності адвокатських витрат, зазначених у Звіті № 2, суд зазначає таке. Матеріалами справи підтверджено, що дійсно адвокат Тимофеєва Ю.А. під час розгляду справи зверталась до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Ю.С. із адвокатським запитом щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження № 67028473, а саме: копії виконавчого напису № 52349 від 20.05.2021 та інших документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження. Враховуючи відсутність в матеріалах справи копії виконавчого напису та інших документів, на підставі яких було відкрите виконавче провадження щодо позивача, суд вважає, що вказані дії адвоката були дійсними та необхідними для розгляду справи, а отже, витрати на правову допомогу, пов`язані із здійсненням адвокатом адвокатського запиту у розмірі 850,00 грн, є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача. Щодо витрат на правову допомогу, зазначених у Звіті № 2 та пов`язаних із складенням та поданням заяви про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, на загальну суму 2550,00 грн. Судом встановлено, що 26.12.2022 та 27.03.2023 адвокат Тимофеєва Ю.А. зверталась до суду із заявою про надання позивачем доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Також 20.03.2023 адвокат Тимофеєва Ю.А. зверталась до суду із заявою в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, якою повідомила суд, що докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Доказів звернення до суду із заявою про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи від 17.03.2023, матеріали справи не містять. При цьому суд бере до уваги положення частини 8 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві представником позивача адвокатом [PERSON] на виконання ч.8 ст. 141 ЦПК України було зазначено про подання доказів про витрати на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тож, суд вважає, що подання до суду протягом судового розгляду справи декількох заяв про розмір витрат на правову допомогу, не було необхідним, оскільки таку заяву та відповідні докази представник позивача мав подати одноразово, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Отже суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат на правову допомогу, пов`язаних із складенням та поданням заяви про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи у розмірі 850,00 гривень. Відтак подана заява підлягає частковому задоволенню, на загальну суму 1700,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial