Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

До Октябрського районного суду м.Полтави звернулася з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про рорвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2014 року, однак спільно не проживають, шлюбні стосунки фактично між ними припинені. Від шлюбу мають спільну дитину -[PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. Позивачем зазначено, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом всіх учасників справи. Позивач [PERSON] та адвокат позивача Семенова М.В. позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, установив наступне. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії[NUMBER] судом установлено що 07.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між подружжям фактично припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Наявність шлюбу буде суперечити інтересам обох. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що установлено зі свідоцтва про народження від 13 січня 2017 року актовий запис про народження № 05. Дитина проживає разом із матір`ю (позивачем у справі). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає за можливе призначити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачем судовий збір у розмірі грн. не сплачувався з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved