Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачі є батьками цих дітей. Реєстрацію дітей проведено відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Батьки не забезпечують належний догляд дітей, не утримують їх. Вчиняють бійки, скандали, що негативно впливає на розвиток та психоемоційний стан малолітніх дітей. У грудні 2020 року [PERSON] та [PERSON] притягувалися судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. 08 грудня 2021 року [PERSON] вчинила підпал помешкання, у якому проживали діти по [ADDRESS] , після чого залишила дітей, а сама зникла у невідомому напрямку. Батько [PERSON] , забрав дітей з лікарні і привіз до себе додому у с. Кононівка Черкаської області. Мати дітей [PERSON] з`явилася лише через 15 днів. Родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом у с. Кононівка Черкаської області з грудня 2021 року по червень 2022 року, сім`ю регулярно відвідували староста села та фахівець із соціальної роботи. [PERSON] та [PERSON] поводили себе агресивно, розмовляли на підвищених тонах, не завжди могли дати відповідь на питання. Батьки не виконували батьківські обов`язки, не доглядали за дітьми, часто залишали їх. За дітьми доглядали бабуся та мати [PERSON] . Батьки не купували дітям ні їжі, ні одягу. У червні 2022 року [PERSON] з двома дітьми повернулася до м. Шепетівка, де проживала з позивачем, яка є її матір`ю, по [ADDRESS] . Участі у вихованні та утриманні дітей не брала, поводилася неадекватно, била дітей, що можна кваліфікувати як насильство щодо малолітніх. Батько дітей [PERSON] проживав окремо, коли приїжджав до [PERSON] , увагу на дітей не звертав, не цікавився, що вони їдять, чи є дитячий одяг. [PERSON] і [PERSON] разом уходили з дому, тривалий час були відсутні, а прийшовши - знаходилися в неадекватному стані, були байдужими до дітей. Всі обов`язки по догляду дітей, їх харчуванню, відвідування дитячого садочка, санітарно-гігієнічного обслуговування виконувала позивач самостійно. У м. Шепетівка соціальний супровід матері з дітьми здійснювали фахівці із соціальної роботи Шепетівського міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Матері надавалися рекомендації щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, упорядкування житлово-побутових умов та санітарно-гігієнічного стану помешкання, забезпечення дітей повноцінним харчуванням та засобами гігієни. Проте надані рекомендації [PERSON] виконувала лише частково, психологічна атмосфера у родині була нестабільна, що негативно впливало на розвиток малолітніх дітей. Малолітні [PERSON] з 01.06.2021 року, [PERSON] з 13.09.2022 року по січень 2023 року відвідували заклад дошкільної освіти №12 "Ялинка". За весь період відвідування закладу дітьми батьки жодного разу не відвідували батьківські збори, не цікавилися розвитком, вихованням та досягненнями дітей. Мати дітей [PERSON] часто приводила дочку [PERSON] в одежі не по сезону. Через це дитині було холодно і вона хворіла. Для малолітнього [PERSON] у садочку надавалася матеріальна допомога. Батько дітей [PERSON] , перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , навіть проживаючи разом, не надавав кошти на утримання дітей, через що [PERSON] була змушена звертатися до суду про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2019 року (справа 688/2528/19 №2/688/816/19) з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісяця, починаючи з 09.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від Хмельницької області 27.04.2021 року (справа 688/907/21 №2/688/423/21) з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 24.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Все це свідчить про ухилення батька [PERSON] від утримання своїх малолітніх дітей. Враховуючи зазначене, наявний факт того, що батьки, [PERSON] та [PERSON] , не займаються вихованням дітей, часто залишають їх без батьківського догляду, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з ними належним чином, тобто не дбають про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Діти фактично проживають з позивачкою, їх бабою. Позивачка їх доглядає, утримує за власні кошти, збирає до садочка, забезпечує лікування. [PERSON] та [PERSON] не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, не купують їм речі, продукти тощо. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавляться їх життям, розвитком, станом здоров`я. Така поведінка [PERSON] та [PERSON] може мати негативний вплив на дітей, їх душевний стан та психічний розвиток. Діти не відчувають від батьків батьківської турботи, у відповідачів відсутні будь-які батьківські почуття до дітей. Відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Просила позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття кожної дитини; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини; змінити сторону стягувача у справі 688/907/21 №2/688/423/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] з [PERSON] на позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Суду пояснила, що діти з січня 2023 року проживають з нею, відповідачі дітьми не цікавляться, а тому позбавлення їх батьківських прав призведе до покращення життя дітей. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, звернулася до суду з позовом про визнання позову та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради у судовому засіданні позов підтримав, вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.03.2023 року судом про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.04.2023 року. Ухвалою суду від 06.04.2023 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 04.05.2023 року. Для подання додаткових доказів за клопотанням позивача судове засідання відкладено на 17.05.2023. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Реєстрацію дітей проведено відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, оскільки відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2023. Відповідачі не забезпечують належний догляд дітей, не утримують їх. 08 грудня 2021 року [PERSON] вчинила підпал помешкання, у якому проживали діти по [ADDRESS] , після чого залишила дітей, а сама зникла у невідомому напрямку. Батько [PERSON] , забрав дітей з лікарні і привіз до себе додому у с. Кононівка Черкаської області. Мати дітей [PERSON] з`явилася лише через 15 днів. Родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом у с. Кононівка Черкаської області з грудня 2021 року по червень 2022 року. [PERSON] та [PERSON] поводили себе агресивно, розмовляли на підвищених тонах, не завжди могли дати відповідь на питання. Батьки не виконували батьківські обов`язки, не доглядали за дітьми, часто залишали їх. За дітьми доглядали бабуся та мати [PERSON] . Батьки не купували дітям ні їжі, ні одягу. У червні 2022 року [PERSON] з двома дітьми повернулася до м. Шепетівка, де проживала з позивачем, яка є її матір`ю, по [ADDRESS] . Участі у вихованні та утриманні дітей не брала, поводилася неадекватно. Батько дітей [PERSON] проживав окремо, коли приїжджав до [PERSON] , увагу на дітей не звертав, не цікавився, що вони їдять, чи є дитячий одяг. [PERSON] і [PERSON] разом уходили з дому, тривалий час були відсутні, а прийшовши - знаходилися в неадекватному стані, були байдужими до дітей. Всі обов`язки по догляду дітей, їх харчуванню, відвідування дитячого садочка, санітарно-гігієнічного обслуговування виконувала позивач самостійно. У м. Шепетівка соціальний супровід матері з дітьми як сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах здійснював Шепетівський міський Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Підстава перебування під соціальним супроводом - безвідповідальне ставлення матері до батьківських обов`язків. Матері надавалися рекомендації щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, упорядкування житлово-побутових умов та санітарно-гігієнічного стану помешкання, забезпечення дітей повноцінним харчуванням та засобами гігієни. Проте надані рекомендації [PERSON] виконувала лише частково, психологічна атмосфера у родині була нестабільна, що негативно впливало на розвиток малолітніх дітей. [PERSON] було неодноразово попереджено про недопущення неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків. В грудні 2021 року фахівці центру вважали, що дітей необхідно вилучити із сім`ї, про що повідомили службу у справах дітей. Малолітні [PERSON] з 01.06.2021 року, [PERSON] з 13.09.2022 року по січень 2023 року відвідували заклад дошкільної освіти №12 "Ялинка". За весь період відвідування закладу дітьми батьки жодного разу не відвідували батьківські збори, не цікавилися розвитком, вихованням та досягненнями дітей. Мати дітей [PERSON] часто приводила дочку [PERSON] в одежі не по сезону. Для малолітнього [PERSON] у садочку надавалася матеріальна допомога. Батько дітей [PERSON] , перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , не надавав кошти на утримання дітей. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2019 року (справа 688/2528/19 №2/688/816/19) з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн щомісяця, починаючи з 09.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від Хмельницької області 27.04.2021 року (справа 688/907/21 №2/688/423/21) з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 24.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. З січня 2023 року діти проживають з позивачем, яка винаймає житло у [ADDRESS] . З січня 2023 року відповідачі жодного разу не навідалися до своїх дітей, не цікавилися їх життям, здоров`ям, благополуччям, матеріальну допомогу не надавали. Відповідачі притягувалися до адміністративної відповідальності, зокрема [PERSON] за ст. 178 КУпАП 09.12.2021, за ст. 173-2 КУпАП згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2020; [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2020. Відповідачі протягом тривалого часу не турбуються фізичним, моральним розвитком дітей. Висновком органу опіки та піклування піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 17.02.2023 орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження; копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2023; копіями рішень Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2019, 27.04.2021; висновком органу опіки та піклування від 17.02.2023; довідкою про склад сім`ї від 27.01.2023; копіями паспортів; довідками з Шепетівського відділу РАЦС від 10.12.2021 №1775, 1776; повідомленням ШРУП ГУНА в Хмельницькій області від 17.12.2021; копією актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 21.07.2021; копіями наказів про взяття та припинення соціального супроводу від 10.01.2023, 29.03.2023; копіями рекомендацій від 12.01.2023, копіями актів обстеження умов проживання від 06.12.2021; від 08.12.2021; від 12.01.2023, 25.01.2023, 07.02.2023, 13.02.2023, 09.03.2023; копіями листів Шепетівського міського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.12.2021, 08.06.2022, 31.01.2023; копіями повідомлень служби у справах дітей Шрамківської сільської ради від 31.05.2022, від 30.01.2023; копією довідки ДНЗ №12 «Ялинка» від 30.01.2023; характеристиками ДНЗ №12 «Ялинка» від 08.02.2023; постановами Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2020, 06.03.2023 та іншими матеріалами справи. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та «відновлення» сім`ї. У матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки відповідачів щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що відповідачі тривалий час не спілкуються з дітьми, не цікавляться їх потребами і, як наслідок, не мають тісного психологічного зв`язку з ними. Суд вважає, що у цій справі державні органи спочатку розглядали інші менш радикальні заходи, передбачені законодавством (соціальний супровід, попередження про недопущення неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків), однак це не принесло позитивного результату. Відповідачі протягом «розумного часу» без поважних причин ухиляються від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтують ними. На засідання органу опіки та піклування та в судове засідання відповідачі не з`явилися, що додатково свідчить про відсутність у них намірів налагодити зв`язок з дітьми та байдуже ставлення до долі дітей. Свої батьківські обов`язки, без поважних причин, відповідачі повністю поклали на позивача, яка є бабусею дітей та одноособово, без будь-якої матеріальної підтримки, як з боку батьків дітей, так і з боку держави, тривалий час опікується дітьми: дбає про їх розвиток, здоров`я, навчання та благополуччя в цілому. Отже, влада зробила належні і достатні зусилля для забезпечення дотримання права відповідачів на підтримання контактів з дітьми, здійснюючи соціальний супровід сім`ї, тим самим забезпечила право відповідачів на повагу до їх особистого та сімейного життя. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідачів займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про їх намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дітей», а також те, що відповідачі не підтримують стосунків з дітьми протягом тривалого часу, не цікавляться їх життям, свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про застосування до відповідачів крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Матеріали справи не містять доказів того, що їм перешкоджали у спілкуванні з дітьми. На переконання суду, позбавлення батьківських прав призведе до безумовного покращення життя малолітніх дітей. Враховуючи встановлені обставини справи, а також стан здоров`я та матеріальне становище дітей, суд дійшов висновку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 02.03.2023р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 02.03.2023р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, аліменти слід перераховувати на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України, зобов`язавши [PERSON] відкрити особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Позовна вимога про заміну стягувача у справі 688/907/21 №2/688/423/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною. Заміна сторони виконавчого провадження можлива у разі вибуття сторони та появи правонаступника та вирішується в межах іншого провадження. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн з кожного.

Outcome: partial