Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 19 липня 2008 року Відділом рестрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що був зроблений актовий запис №1304. Від шлюбу у подружжя є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що сімейне життя подружжя не склалося, відсутнє взаєморозуміння і повага, шлюб існує лише формально, вважає, що сім`я розпалася та збереження сім`ї вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилася, попередньо подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 липня 2008 року Відділом рестрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що був зроблений актовий запис №1304. Від шлюбу у подружжя є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved