Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 1 жовтня 2011 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, про що 01.10.2011 року складено відповідний актовий запис за №1, що стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 11.04.2023 року. Вказує, що сторони прожили у спільному шлюбі більше двадцяти років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні чотири роки вони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Останні чотири роки вони з відповідачем не проживають як подружжя. Наразі вона має намір вийти заміж за іншого чоловіка. Причиною вказаному є те, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На думку позивачки, збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивачка зазначає, що від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ) та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Вказує, що малолітні діти проживають з нею в [ADDRESS] , що стверджено довідкою виконкому Костринської сільської ради від 18.04.2023 р. за №172. Позивачка, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки - адвокат Цуга Ю.Ю. у судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначає, що в судове засідання призначене на 11.00 год. 23.05.2023 року у справі №298/650/23 позивачка не зможе з`явитись, оскільки перебуває за межами України, а відтак просить суд розглядати справу без її участі. Вказує, що позивачка позов підтримує повністю, просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, що встановлена в порядку передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 квітня 2023 року (повторно), судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 1 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Солянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 11 квітня 2023 року (повторно), та син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 11 квітня 2023 року (повторно). Відповідно до довідки №172 від 18.04.2023 року, виданої виконавчим комітетом Костринської сільської ради Ужгородського району [PERSON] , [INFO] , діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] разом з мамою та знаходяться на її утриманні. Як зазначено позивачкою у поданому позові, та дані доводи не спростовані відповідачем, сторони не проживають як подружжя останні чотири роки. Крім цього, позивачка має намір вийти заміж за іншого чоловіка. Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення проживання як подружжя останні чотири роки, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивачка в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.1 ст.141\~ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1073 гривні 60 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції №20 від 20 квітня 2023 року.

Outcome: approved