Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 28.04.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Турецька Є.А., звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі заробітку (доходу), щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітня. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що спільне життя протягом тривалого часу між нею та відповідачем поступово погіршилось. Подальше збереження шлюбу є недоцільним і таким, що суперечить її інтересам, а також інтересам їхнього сина. Кожен з них проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Їх спільний малолітній син перебуває на повному її утриманні; відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач у відзиві зазначив, що проти задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу не заперечує. По питанню стягнення аліментів не висловився. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися. Сторони в судове засідання не з`явилися, їх представники через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом. 04.08.2018 року сторони по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №03 /оригінал свідоцтва про одруження серії [NUMBER] доданий до матеріалів справи/. В шлюбі у сторін народилися син [PERSON] , [INFO] /копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 27.05.2019 року виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області/. Позивачка та малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживають спільно. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із статтею 180\~Сімейного кодексу\~України (даліСК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: -\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -\~відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд знаходить підстави для стягнення з\~ [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви /28.04.2023 року/ і до досягнення ним повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141\~ЦПК судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції АТ «КОМІНВЕСТБАНК» №2831110107 від 11.04.2023 року позивачкою було сплачено 1 073 грн. 60 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. За вимогами ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, передбачений пп.1п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в мінімальному розмірі в сумі 1\~073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved