Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

ЛКП «Сяйво» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у якому просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованості у розмірі 8360,02 грн. за послугу з управління багатоквартирним будинком та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі користуються наданими позивачем послугами з управління відповідно до укладеного між ЛКП «Сяйво» та співмешканцями будинку [ADDRESS] договору №33-Б про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.01.2020 року, однак не оплачують таких, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відтак, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2023 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику сторін/. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено ст. 178, 193 ЦПК України. 15.05.2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Носова Ю.М. подала відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що її донька [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , а син - [PERSON] , на даний час, проходить військову службу, а тому вказані особи не користуються послугами ЛКП «Сяйво». Також вказує, що дана квартира не приватизована, а тому [PERSON] не є співвласником квартири, у даному будинку не створено ОСББ та відповідачу не відомо про проведення загальних зборів, де б вирішувались питання обрання уповноважених на підписання будь-яких договорів осіб. Типовий договір №33-Б відповідач не підписувала та з таким не була ознайомлена, а тому не має жодних зобов`язань перед позивачем. Також вказала, що вказана позивачем послуга належним чином не надається, хоча будинок потребує ремонту. Просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. 19.05.2023 року позивач ЛКП «Сяйво» подав суду відповідь на відзив, де вказав, що Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком підписано між управителем та уповноваженою від співвласників квартир будинку особою, послуга з управління багатоквартирним будинком надається законно. Від відповідачів на адресу позивача не надходило жодних скарг та претензій щодо ненадання чи надання неналежної якості послуг з управління будинком, мешканцями якого вони є. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.05.2023 року представнику відповідача [PERSON] - адвокату Носовій Юлії Миколаївні відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована та у ній зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки /а.с.8/. Як ствердила відповідач [PERSON] у поданому відзиві, власником квартири [ADDRESS] є Львівська міська рада. Згідно долучених до матеріалів справи відомостей про нарахування та оплату послуг: утримання будинку та прибудинкових територій, розмір заборгованості у квартирі [ADDRESS] за період з січня 2020 р. по грудень 2022 р. становить 8360 гривень 02 копійки /а.с.9/. Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії Типового договору №33-Б від 01.01.2020 року, такий укладений між ЛКП «Сяйво» /управитель/ в особі директора Масюк У.Л. , що діє на підставі статуту та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі [PERSON] , що діє на підставі протоколу зборів. Відповідно до даного договору управитель зобов`язався надати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору /а.с.3-7/. Правове регулювання управління у багатоквартирних будинках та реалізація прав споживача житлово-комунальних послуг і виконання споживачем обов`язків внаслідок споживання таких послуг здійснюється у відповідності до положень Конституції України, Законів України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги», «Про приватизацію державного житлового фонду», іншими актами у галузі житлового законодавства. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» громадяни, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, користуються житлом на умовах найму. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Із аналізу норм законодавства України вбачається, що власники фізичні особи - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, котрі набули права власності на законних підставах (шляхом купівлі-продажу, міни, дарування, свідоцтва про право на спадок, отримання шляхом приватизації; за рішенням суду, що вступило в законну силу, договором ренти); юридичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які купили, отримали нерухоме майно в дарунок; шляхом унесення нерухомого майна до Статутного фонду іншим шляхом), територіальні громади - здійснюють цивільні права й обов`язки через органи місцевого самоврядування (ст. 327 ЦКУ), які управляють майном, що є в комунальній власності, держава - від імені якої права й обов`язки власника здійснюють органи державної влади. Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Статтею 13 Закону визначено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 14 Закону за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Згідно п.2, 5, 7 ч.1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника, ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії, інші права, визначені законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Згідно положень ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі, зокрема, прийняття рішень про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Також, як вбачається із змісту ст. 10 вказаного Закону у зборах беруть участь особисто та/або через представників співвласники, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку, і вказують, який документ підтверджує право власності на квартиру або документ, що надає повноваження на голосуванні від імені співвласника (для представника). Таким чином, наймачі неприватизованих квартир багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком, отримувати копії документів щодо управління багатоквартирним будинком, протоколи, рішення зборів та інше виключно за дорученням власників таких квартир і приміщень. Відповідачами не надано суду жодного доказу, що вони є власниками квартири [ADDRESS] , а також доказів про наявність у них повноважень на представництво власника даної квартири щодо участі в управлінні вказаним багатоквартирним будинком, а тому суд не приймає до уваги заперечення щодо позовних вимог на підставі того, що відповідачу [PERSON] невідомо про проведення загальних зборів, де б вирішувались питання обрання уповноважених на підписання будь-яких договорів осіб, а також те, що Типовий договір №33-Б відповідач не підписувала та з таким не була ознайомлена, а тому не має жодних зобов`язань перед позивачем. Також судом не приймаються до уваги твердження відповідача [PERSON] про ненадання чи надання неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком, виходячи з такого: згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. Частинами 3,4 вказаної статті визначено, що порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Згідно ч. 5 ст. 27 даного Закону виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Частиною 6 вказаної статті визначено, що у разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] стверджує про ненадання послуг із утримання будинку та прибудинкової території або надання таких неналежної якості, однак, жодних доказів такого не надано, зокрема до матеріалів справи не долучено листів, звернень з приводу ненадання чи неналежного надання вказаних житлово-комунальних послуг до їх виконавця, акта-претензії на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тощо. Таким чином, доказів щодо ненадання ЛКП «Сяйво» чи надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг мешканцям квартири [ADDRESS] та споживачам таких комунальних послуг, суду не надано. Крім цього, суд критично оцінює покликання представника відповідача [PERSON] щодо того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] хоча і зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , проте фактично не проживають у ній та не користуються житлово-комунальними послугами, які надаються за даною адресою, оскільки на підтвердження вказаних доводів стороною відповідача [PERSON] не надано жодних доказів У відповідності до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. До житлово-комунальних послуг, згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», належать також послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відтак, законодавством передбачено обов`язок відповідачів здійснити оплату послуг, які вони фактично отримали як споживачі. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачам послуги з утримання будинку, відповідачами суду не надано, так як і не надано доказів відмови відповідачів від отримання вказаних послуг, які постачає позивач. Відповідачі не надали суду жодних доказів на спростування позовних вимог, як і не представили суду свого розрахунку щодо оплати за отримані послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі отримали за спірний період послуги з управління багатоквартирним будинком, надані ЛКП «Сяйво» та мали обов`язок, як споживачі таких послуг, оплатити їх вартість у повному розмірі розрахованому на підставі діючих тарифів, а тому, оскільки відповідачами допущено утворення заборгованості у розмірі 8360 грн. за період з 01 січня 2020 р. по 30 листопада 2022 р., а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути порівно судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позову до суду у розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved