Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між ним як страхувальником та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі по тексту ПрАТ «СК «Інгосстрах») як страховиком був укладений договір комплексного страхування власника карткового рахунку № DNHOZKF-158A2HN (договір). Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, а також пов`язані із страхуванням на випадок непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати страхувальником роботи. Згідно з умовами цього договору і правил страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і Правил страхування Цей договір укладено між страховиком і страхувальником відповідно до Правил страхування ПрАТ СК «Інгосстрах», зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зокрема «Правила добровільного страхування фінансових ризиків» (нова редакція) від 09.04.2014 р., реєстраційний номер 1814180 від 22.05.2014 р. Страховим випадком за цим договором визнається, зокрема, ризик Д понесення страхувальником непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати ним постійного місця роботи. Страхова сума за кожним із Правил страхування визначена на дату укладання договору - 1,00 грн . Під час дії договору страхування розмір страхової суми на відповідний сплачений період змінюється пропорційно розміру сплаченого страхового платежу. Розмір страхової суми у сплаченому періоді не може перевищувати найбільшу заборгованість застрахованої особи перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по картці «Універсальна»/Gold застрахованої особи емітованої ПАТ КБ «ПриватБанк» на останню дату місяця, що передує сплаченому періоду. Загальний страховий платіж за сплачуємий період період страхування, зазначений у строках дії договору, на дату укладення договору страхування складає 0,9 коп. Під час дії договору страхування розмір страхового платежу на відповідний сплачений період змінюється відповідно зміни розміру страхової суми. Під втратою постійного місця роботи (Ризик Д. даного договору) розуміється розірвання трудового договору страхувальника за ініціативою роботодавця (власника або уповноваженного ним органу) лише у випадках: зміна в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до пункту 3.4.4. Умов страхування до цього договору у разі настання страхового випадку, передбаченого ризиком Д договору страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі 100 % страхового відшкодування за даним ризиком. При цьому із суми страхового відшкодування Страховик як податковий агент утримує і перераховує до Державного бюджету податок на доходи фізичної особи у розмірі, передбаченому діючим законодавством на дату виплати відшкодування. Відповідно до пункту 3.4.5. Умов для розрахунку страхового відшкодування страховиком застосовується розмір страхової суми за ризиком Д договору страхування розмір страхової суми на дату попередження роботодавцем застраховану особу про майбутнє звільнення. Договір 12 місяців з10.09.2015 по 09.09.2016 включно та включає дванадцять сплачуваємих періодів страхування. При цьому договір набуває чинності з дати, вказаній в договорі страхування, але не раніш фактичної сплати страхового платежу на поточний рахунок страховика. страхування. Цей Договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити. Позивач зазначає, що 30 липня 2021 року відповідно до наказу (по особовому складу) начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області № 310 о/с від 30 липня 2021 року згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу його як прапорщика служби цивільного захисту було звільнено із служби в ДСНС України у Запас Збройних Сил України за пунктом 173 (з постановкою на військовий облік) та пунктом 176 підпунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів). Оскільки його звільнення за місцем роботи є страховим випадком відповідно до пунктів 7.1, 7.8 договору страхування, він 30 липня 2021 року звернувся до страховика із заявою про настання страхової події та вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши усі передбачені підпунктом б) пункту 3.2 Умов документи. Листом від 02.08.2021 року за підписом Голови правління ПрАТ «СК «Інгосстрах» його (позивача) було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що його звільнення не є страховою подією. Вважаючи, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування не ґрунтується на вимогах закону та порушує його права як споживача фінансових послуг, [PERSON] просить суд: стягнути з ПрАТ СК «Інгосстрах» суму страхового відшкодування у розмірі 39 820,21 грн., пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування ( у розмірі 0,01% від належної до сплати суми за кожен день прострочення) в сумі 294,67 грн., а також відповідно до вимог ст.23 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» 15\~000 грн. моральної шкоди у зв`язку з протиправною відмовою у виплаті страхового відшкодування, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав при відмові страховика виконати обов`язки за договором страхування. У грудні 2021 року ПрАТ СК «Інгосстрах» в особі Голови Правління Клименка П.О. надав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що не визнає позовні вимоги [PERSON] , оскільки проходження служби останнім за своєю правовою природою не є у розумінні ст. 21 КЗпП України угодою, трудовим договором, розірвання якого передбачено як страховий випадок (Ризик Д) розділом 7.1 договору страхування, укладеного з позивачем 10.09.2015 року. Тому відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування із зазначених підстав ґрунтується на вимогах договору страхування та чинному законодавстві. Крім того, відповідач, не визнаючи позов, звертає увагу й на те, що розрахунки страхової суми в розмірі 39\~820,21 грн. (розмір заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку станом на дату звільнення), є неправильними, оскільки згідно п.3.4.5 Умов страхування по договору для розрахунку страхового відшкодування за ризиком Д страховиком застосовується розмір страхової суми на дату попередження роботодавцем застраховану особу про майбутнє звільнення. Виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі 100% страхового відшкодування за даним ризиком. При цьому із суми страхового відшкодування страховик як податковий агент утримує і перераховує до Державного бюджету податок на доходи фізичної особи у розмірі, передбаченому діючим законодавством на дату виплати страхового відшкодування, а також військовий збір, хоча на момент укладання договору страхування з позивачем військового збору не існувало, і це не було прописано в умовах страхування до договору, між тим страховик не може уникнути обов`язку перерахування військового збору на користь держави за ставкою 1,5%. Оскільки про наказ ДСНС України «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах, підпорядкованих Головному управлінню ДСНС у Харківській області позивач дізнався 20.05.2021 року розмір останнього страхового платежу на дату попередження( базовий страховий платіж для розрахунку страхової суми) складав 340,35 грн. від 05.05.2021. Тобто, станом на 05.05.2021 року заборгованість позивача по п.6 договору страхування складала 37816, 67 грн., що і складає на цю дату страхову суму, з якої у відповідності з п. 3.4.4. Умов страхування по договору страхування при ймовірній виплаті вираховується 18% податку на доходи фізичних осіб в сумі 6807,00 грн., а також 1,5% військового збору в сумі 567,25 грн. Посилаючись на те, що матеріали справи не містять обставин, які б свідчили, що через дії відповідача по невиплаті страхового відшкодування позивач мав моральні страждання, було порушено його звичний життєвий уклад, що негативно відобразилося на його житті чи здоров`ї; також не доведено позивачем причинного зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, про відшкодування якої позивачем заявлено вимогу у розмірі 15\~000 грн. Підставою для стягнення моральної шкоди є делікт, за порушення договору моральна шкода не стягується, в тому числі і при порушенні прав споживачів. Договором страхування відшкодування моральної шкоди також не передбачено. Крім того, відповідач просить розглянути справу за відсутністю його представника та відмовити у задоволенні позову. (а.с. 37-44). У відповіді на відзив [PERSON] просить не приймати до уваги заперечення відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, посилаючись на порушення відповідачем строків подачі такого відзиву, надання відповідачем до відзиву письмових доказів, які завірені юристом ПраТ СК «Інгосстрах», повноваження якого не підтверджені довіреністю, тому ці докази не можуть бути прийняті судом як допустимі. Зазначає, що при проходженні служби у ДСНС України особа підписує контракт, який є особливою формою трудового договору. Основними нормативно-правовими актами, що регулюють порЯдок проходження громадянами України служби цивільного захисту, є Кодекс цивільного захисту України та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу . Позивач також вказує, що його було ознайомлено з наказом про звільнення саме 30 липня 2021 року безпосередньо у день звільнення. Позивач стверджує, що із жодним нормативно-правовим актом щодо попередження про майбутнє звільнення його не було повідомлено, а тим більше він не підписував документів про ознайомлення із зазначеним наказом (відповідно до порядку ознайомлення із наказами про звільнення). Доказів зворотнього відповідачем не надано. Отже, вважає, що розмір страхової суми, ураховуючи положення пункту 3.4.4 Умов страхування, складає 39\~820,21 грн. Заявлені ним позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі( а.с.96-102). Подалі до суду надійшли заяви позивача [PERSON] та його представника адвоката Іщенко О.В. про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали за заявленими підставами та просили їх задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України, причини своєї неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи на підставі наявних у ній матеріалів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Судом встановлено, що 10.09.2015 року між [PERSON] (страхувальник) та ПрАТ «СК «Інгосстрах» (страховик) був укладений договір комплексного страхування власника карткового рахунку № DNHOZKF-158A2HN. Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 вказаного договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, а також пов`язані із страхуванням на випадок непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати страхувальником роботи. Згідно з умовами цього договору і правил страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і Правил страхування. Цей договір укладено між страховиком і страхувальником відповідно до Правил страхування ПрАТ СК «Інгосстрах», зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зокрема «Правила добровільного страхування фінансових ризиків» (нова редакція) від 09.04.2014 р., реєстраційний номер 1814180 від 22.05.2014 р. Відповідно до пункту 7.1 договору страхування страховим випадком за цим договором визнається, зокрема, ризик Д понесення страхувальником непередбачених фінансових витрат внаслідок втрати ним постійного місця роботи. Згідно пунктів 7.2- 7.4 договору страхова сума за кожним із Правил страхування визначена на дату укладання договору - 1,00 грн . Під час дії договору страхування розмір страхової суми на відповідний сплачений період змінюється пропорційно розміру сплаченого страхового платежу. Розмір страхової суми у сплаченому періоді не може перевищувати найбільшу заборгованість застрахованої особи перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по картці «Універсальна»/Gold застрахованої особи емітованої ПАТ КБ «ПриватБанк» на останню дату місяця, що передує сплаченому періоду. Загальний страховий платіж за сплачуємий період період страхування, зазначений у строках дії договору, на дату укладення договору страхування складає 0,9 коп. Під час дії договору страхування розмір страхового платежу на відповідний сплачений період змінюється відповідно зміни розміру страхової суми. Згідно пункту 7.8 договору страхування під втратою постійного місця роботи (Ризик Д. даного договору) розуміється розірвання трудового договору страхувальника за ініціативою роботодавця (власника або уповноваженного ним органу) лише у випадках: зміна в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Договір діє 12 місяців з10.09.2015 по 09.09.2016 включно та включає дванадцять сплачуваємих періодів страхування. При цьому договір набуває чинності з дати, вказаній в договорі страхування, але не раніш фактичної сплати страхового платежу на поточний рахунок страховика. страхування. Цей Договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити (пункт 8 договору). Згідно приміток пункту 10.2 договору страхування цей договір заключено на підставі усної заяви страхувальника. Страхувальник ознайомлений з «Правилами добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби»(нова редакція), «Правилами добровільного страхування від нещасних випадків» (нова редакція), та умовами страхування. Умови страхування є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 17-18,45-46). Як вбачається із витягу із наказу (по особовому складу) начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області № 310 о/с від 30 липня 2021 року згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу звільнено із служби в ДСНС України у Запас Збройних Сил України за пунктом 173 (з постановкою на військовий облік) та пунктом 176 підпунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів) прапорщика служби цивільного захисту [PERSON] (2796212493), водія 8-ДПРЧ м. Харків, 30 липня 2021 року. Підстава: наказ ДСНС України від 20 травня 2021 року № 351 ( з основної діяльності) «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах, підпорядкованих Головному управлінню ДСНС України у Харківській області» (а.с.19). Питання проходження служби особами рядового і начальницького складу, слухачів і курсантів органів і підрозділів цивільного захисту регулюється Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про затвердження Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту» та Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 10 липня 2013 року № 593. Відповідно до ч.1 ст. 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір. Відповідно до ч.1-3 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593 (далі- Положення), служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період (п.2). Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання (п.3). Час проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону(п.5). Відповідно до пункту 33 Положення на службу цивільного захисту із зарахуванням до кадрів ДСНС приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни\~з повною\~загальною середньою\~освітою,\~які досягли\~18-річного\~віку,\~відповідають кваліфікаційним\~вимогам і\~здатні за\~своїми особистими,\~діловими і\~моральними якостями,\~освітнім і\~професійним рівнем\~та станом\~здоров`я виконувати\~службовий обов`язок. Контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби. Після укладення\~контракту видається\~наказ по\~особовому складу\~про прийняття\~на службу\~цивільного захисту\~і призначення\~на посаду (пункти 45,51). Відповідно до\~частин першої,\~третьої статті\~21\~Кодексу законів\~про працю\~України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно пункту 3 частини 2 статті 24 Кодексу законів про працю України додержання письмової форми трудового договору є обов`язковими при укладенні контракту. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно \~до вимог\~пункту 4\~ст.\~106\~Кодексу цивільного\~захисту України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штату - у разі неможливості проходження служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів. Згідно пункту 176 підпункту 4 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці. Факт укладення Кириченком особливого трудового договору про безперервне проходження служби в ДСНС та звільнення з посади узвязку із скороченням штатів підтверджується й записами в трудовій книжці позивача, копію якої ним надано до відповідача відповідно до підпункту б) пункту 3.2 Умов(а.с. 56-57). На підставі\~вищезазначених норм\~права слід\~вважати,\~що [PERSON] \~проходив службу\~цивільного захисту\~(державною\~службою особливого\~характеру)\~з призначенням його на посаду відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу на підставі контракту (особливою формою трудового договору), і його звільнення згідно пункту 176 підпункту 4 Положення є страховим випадком, передбаченим пунктами 7.1 ,7.8 ризик Д договору комплексного страхування власника карткового рахунку № DNHOZKF-158A2HN від 10.09.2015 року. Суд приходить до висновку, що обставин, передбачених договором страхування та Законом України «Про страхування», які б стали підставою для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, під час розгляду справи не встановлено. Відповідно до пункту 3.4.4. Умов страхування до цього договору у разі настання страхового випадку, передбаченого ризиком Д договору страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі 100 % страхового відшкодування за даним ризиком. При цьому із суми страхового відшкодування Страховик як податковий агент утримує і перераховує до Державного бюджету податок на доходи фізичної особи у розмірі, передбаченому діючим законодавством на дату виплати відшкодування. Відповідно до пункту 3.4.5. Умов для розрахунку страхового відшкодування страховиком застосовується розмір страхової суми за ризиком Д договору страхування розмір страхової суми на дату попередження роботодавцем застраховану особу про майбутнє звільнення. Як зазначено у пункті 176 підпункту 4 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці. Оскільки підставою звільнення [PERSON] у зв`язку із скороченням штатів в наказі (по особовому складу) начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області № 310 о/с від 30 липня 2021 року зазначений наказ ДСНС України від 20\~травня 2021\~року № 351 ( з основної діяльності) «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах, підпорядкованих Головному управлінню ДСНС України у Харківській області», для розрахунку страхового відшкодування страховик повинен застосувати розмір страхової суми за ризиком Д договору страхування на дату попередження роботодавцем застраховану особу про майбутнє звільнення відповідно до пункту 3.4.5. Умов(а.с.18). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як зазначено відповідачем у відзиві на позов страхова сума на дату попередження про наступне звільнення [PERSON] , тобто на 05.05.2021року складає 340,35 грн. (а.с.42), що підтверджується й копією меморіального ордеру № L05055AEIO від 05 травня 2021 про сплату частини страхової премії в сумі 340,35 грн. [PERSON] по договору від 10.09.2015 (а.с.59). Суд не може прийняти до уваги сплату позивачем страхового платежу 05.06.2021 року в сумі 344,73 грн., оскільки цей платіж виходить за межі попередження за два місяці до звільнення [PERSON] . За таких обставин розрахунок страхової суми (страхового відшкодування за Ризиком Д) буде складати 37816, 67 грн. ( 340,35 х100% : 0,9% =37816, 67 ), де: 340,35 страховий платіж від 05.05.2021; 100% пропорційність, що встановлена п. 7.2 договору страхування; 0,9% - страховий тариф відповідно до п. 7.4 договору страхування. Таким чином, станом на 05.05.2021 року заборгованість [PERSON] згідно п.6 договору страхування (з урахуванням інформації із виписки по картці /рахунку [NUMBER] АТ КБ «ПриватБанк») дорівнює 37816,67 грн., що і складає страхову суму. Вказаний розрахунок розміру страхової суми підтверджений копією страхового акту № Z216UPB70000FF від 30.07.2021 року про відмову у у виплаті страхового відшкодування (а.с. 60-62). Відповідно до пункту 3.4.4 Умов страхування у разі настання страхового випадку, передбаченого ризиком Д договору страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі 100 % страхового відшкодування за даним ризиком. При цьому із суми страхового відшкодування Страховик як податковий агент утримує і перераховує до Державного бюджету податок на доходи фізичної особи у розмірі, передбаченому діючим законодавством на дату виплати відшкодування. У зв`язку із чим страховик (як податковий агент) повинен вираховувати з страхової суми , яка підлягає виплаті позивачу у розмірі 37816,67 грн., 18% податку на доходи фізичних осіб, що складає 6807,00 грн. та військовий збір 1,5% зі страхового відшкодування в сумі 567,25 грн. для зарахування до державного бюджету відповідно до пп. 1.2 п. 161\~підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України. У зв`язку із зазначеним сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті страхувальнику [PERSON] за спірним договором страхування складає 30442,42 грн. (37816,67 6807,00 567,25= 30442,42 ). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 1.1.3 Умов страхування при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строки та порядку, передбачені Правилами страхування та розділом 3 Умов страхування страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику 0,01% пені у розмірі від належної до сплати суми за кожен день прострочення. З урахуванням вимог п. 3.6 Умов страхування затримка страховика по сплаті страхувальнику [PERSON] складає 74 дні ( з 03.08.21 по 15.10.2021) , а розмір пені за затримку сплати позивачу страхового відшкодування складатиме 279,84 грн. (37816,67 х 0,01% х 74 дня:100% =279,84). Підстави для застосування п.3.8 Умов страхування відсутні. Відповідно до ст. 78\~ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Спосіб отримання доказу фактично оцінюється судом зі слів суб`єкта доказування. Якщо доказ викликає у суду сумнів, то доцільно перевірити порядок його отримання шляхом звернення до органу чи особи, яка його видавала. Якщо до суду надсилається копія документа, то вона має відповідати оригіналу, вірність копії або витягу документа має бути засвідчена печаткою організації і підписом уповноваженої особи або нотаріально. Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є для суду очевидною. Сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу. Тому, на стадії дослідження письмових доказів особа, яка бере участь у справі, має заявити (усно або письмово) про те, що доданий до справи або поданий іншою стороною для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим та просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При цьому в такій заяві необхідно вказати на відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа (доказу, що досліджується судом) і може бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє учаснику справи, у збиранні таких доказів (п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції") Визнання доказу недопустимим - це не обов`язок, а право суду.\~Якщо суд дійде висновку, що доказ є недопустимим, він не бере цей доказ до уваги, тобто не може обґрунтовувати ним своє рішення. Крім того, суд повинен у мотивувальній частині рішення зазначити, чому саме він цей доказ відхиляє. Як вбачається з наданих ПрАТ «СК «Інгосстрах» до відзиву на позовну заяву копії документів вони завірені представником товариства та його печаткою, і не містять ознак недопустимості доказів. Посилання позивача у відповіді на відзив, що представник відповідача, який завірив ці копії документів не надав до суду своїх повноважень на здійснення цих дій, тому ці докази є недопустимими, суд вважає необґрунтованими, оскільки ці копії документів перелічені в додатку до відзиву на позов, підписаний Головою Правління ПрАТ «СК «Інгосстрах», та завірені печаткою товариства. Щодо відшкодування моральної шкоди застрахованої особи суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною четвертою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір комплексного страхування власника карткового рахунку № DNHOZKF-158A2HN від 10.09.2015 року не містить положень про відшкодування моральної шкоди. Тому для вирішення питання про відповідальність за завдану моральну шкоду суд застосовує вимоги ст.ст. 23,1167 ЦК України. Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди [PERSON] мотивував неправомірною відмовою у виплаті йому страхового відшкодування, що, за його твердженнями, призвело до душевних страждань, яких він зазнав, коли його було позбавлено основного та єдиного джерела доходу, а страховик відмовився виконувати зобов`язання за договором. Судом при розгляді справи було встановлено безпідставність відмови ПрАТ «СК «Інгосстрах» у виплаті [PERSON] страхового відшкодування після втрати страхувальником роботи, що за своїми наслідками призвело до душевних страждань, яких позивач зазнав при цьому на протязі більш двох місяців до звернення з цим позовом до суду. За таких обставин та з урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 5000 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, та на його користь з ПрАТ «СК «Інгосстрах» підлягає стягненню: страхове відшкодування в сумі 30442,42 грн., пеня в розмірі 279,84 грн., компенсація за моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а всього 35722, 26 грн. Оскільки позивач відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за поданим ним позовом, суд відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України покладає судовий збір на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено дві вимоги: як майнового характеру, так і немайнового характеру. Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 4540 грн.

Outcome: partial