Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

15.12.2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Сапонова О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Сусідом позивача у даному будинку є відповідач [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] вказаного багатоквартирного житлового будинку є Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія Коцюбинське». 21.04.2022 року відбулось залиття квартири позивача, про що 21.04.2022 року комісією Управлінської компанії було складено «Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання)» (далі - акт про залиття від 21.04.2022 року). Відповідно до акту про залиття від 21.04.2022 року комісією Управлінської компанії було встановлено, що 21.04.2022 року трапилось залиття, аварія на системі центрального водопостачання, а саме, «ймовірно сусіди переплутали кран у загальній шафі загального коридору, відкрили водопостачання. В цей час у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] проводилися опоряджувальні ремонтні роботи із відсутністю запірної арматури внутрішньоквартирної системи водопостачання». Комісією було встановлено, що причиною залиття, аварії, що трапилась на системі холодного водопостачання, є «недбалість сусідів, перевищення повноважень, самовільне втручання». Таким чином, відповідно до акту про залиття від 21.04.2022 року Комісією Управлінської компанії було встановлено, що залиття квартири позивача, що мало місце 21.04.2022 року, відбулося внаслідок недбалості сусіда з вищерозташованої квартири [ADDRESS] , яким є відповідач. Зобов`язання із проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем багатоквартирного житлового будинку, де розташовані квартири позивача і відповідача, покладено на балансоутримувача будинку. Залиття квартири позивача мало місце 21.04.2022 року за відсутності позивача, який на період дії воєнного стану тимчасово перебував у більш безпечній місцевості. Відповідно до Звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилося в ній на момент залиття, за адресою: [ADDRESS] , від 21.07.2022 року, - ринкова вартість права вимоги відшкодування збитку становить 31916,00 грн. За проведення вказаної оцінки позивачем сплачено СОД ФОП [PERSON] 3500,00 грн., які також підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. Отже, внаслідок залиття 21.04.2022 року квартири позивача, що мало місце з причини самовільного підключення відповідача до мережі водопостачання за відсутності запірної арматури внутрішньоквартирної системи водопостачання у квартирі відповідача, тобто внаслідок недбалості відповідача, перевищення відповідачем повноважень, самовільного втручання відповідача у мережу водопостачання, позивачу завдано збитків у розмірі 31926,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., які позивач просить стягнути із відповідача на свою користь у загальному розмірі 41916,00 грн. та відшкодувати витрати на підготовку експертного висновку та судові витрати. 24.04.2023 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні вимог [PERSON] в повному обсязі, проти позову заперечив, посилаючись на його недоведеність допустимими доказами. А саме, зазначив про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження: права власності або іншого володіння позивача квартирою [ADDRESS] ; які саме сталися пошкодження внаслідок залиття квартири [ADDRESS] ; вини відповідача у заподіянні збитків та моральної шкоди позивачеві. Наданий позивачем на підтвердження позовних вимог складений 21.04.2022 року комісією ТОВ «Управлінська компанія Коцюбинське» Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання) не відповідає визначеним чинним законодавством формі і змісту, містить припущення щодо причин залиття, не вказано конкретних винних осіб у залитті квартири, зазначена інформація щодо відсутності в квартирі [ADDRESS] запірної арматури внутрішньоквартирної системи водопостачання без огляду квартири та присутності відповідача, для ознайомлення відповідачу не наданий. Звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку складений більш ніж через 3 місяці після складення акту від 21.04.2022 року. У відповідь на лист-заяву відповідача від 19.05.2022 року ТОВ «УК Коцюбинське» надало 19.05.2022 та 03.06.2022 року відповіді, в яких зазначили, що ТОВ не має повноважень бути експертною комісією та обслуговувати квартири. Він на час залиття не перебував в будинку у зв`язку із воєнним станом і відкрити кран у загальній шафі коридору не міг. 11.05.2022 року йому стало відомо за телефоном від власника квартири [ADDRESS] про складення Акту та про вимогу відшкодування коштів на ремонт після залиття квартири. Він виявив наявність води на підлозі у ванній кімнаті у власній квартирі [ADDRESS] , про що відразу було попереджено консьєржа, яким повідомлено, що ніхто із мешканців з приводу затоплення не звертався. Ванну кімнату було оглянуто сантехніком ТОВ «УК Коцюбинське». Фіксування події не здійснювалося у зв`язку із малозначністю. Позивач та його представник отримали відзив на позовну заяву 27.04.2023 року та 26.04.2023 року відповідно, правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву не скористалися. Третя особа не скористалась правом подання пояснень щодо позову або відзиву. Сторони до початку розгляду справи будь-яких клопотань про витребування доказів, виклик свідків, призначення судової експертизи, тощо не заявили. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що він не проживає в квартирі [ADDRESS] , є її власником. Факт залиття вказаної квартири він виявив 06.05.2022 року, тоді ж він спустився до консьєржа і вони разом оглянули місце залиття в його квартирі, яке було зверху ванної кімнати, піднялися поверхом вище (десятий), побачили, що в загальному коридорі стіна квартири [ADDRESS] є вологою знизу. Потім піднялися в квартиру на одинадцятому поверсі, що розташована над квартирами [ADDRESS] і [ADDRESS] , де не виявили будь-яких пошкоджень або слідів залиття. Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання) від 21.04.2022 року комісією ТОВ «УК Коцюбинське» було складено 06.05.2022 року в його присутності, при ньому оглядалася квартира [ADDRESS] . При огляді квартири [ADDRESS] він не був присутній, йому не відомо як було встановлено зазначене в акті щодо даної квартири. Також йому не відомо чи був оцінювач в квартирі [ADDRESS] , оскільки цим питанням займався батько. Представник позивача адвокат Іващенко А.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. Додатково пояснив, що відсутні докази його вини у залитті квартири [ADDRESS] . Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання) від 21.04.2022 року комісією ТОВ «УК Коцюбинське» складено за його відсутності та огляду його квартири [ADDRESS] , квартир, що розташовані вище, сусідніх. Причина залиття квартири [ADDRESS] та винні в цьому особи не встановлені достовірно і в Акті не зазначені. Крім того ніде не зазначені пошкодження, яких зазнала квартира [ADDRESS] внаслідок її залиття. 11.05.2022 року батько позивача йому зателефонував і повідомив про складення Акту і необхідність відшкодування збитків. Він приїхав, ознайомився із Актом і запропонував батьку позивача піднятися в квартиру [ADDRESS] , інші квартири і все оглянути, але останній відмовився. Він не проживає в квартирі [ADDRESS] , загальні крани не міг відкрити, в його квартирі не проводилися ніякі ремонтні роботи і є в наявності запірні пристрої, ввідний кран був перекритий. Коли він виявив воду на підлозі санвузла (ванної кімнати) власної квартири, повідомив і покликав консьєржа і сантехніка. Води було небагато, пошкодження в його квартирі були незначні, ламінат за межами санвузла не мав ознак пошкодження. Представник третьої особи ТОВ «УК Коцюбинське» Храмченко Л.Ф. в судовому засіданні пояснила, що ТОВ «УК Коцюбинське» не є балансоутримувачем житлового будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки мешканці будинку є стовідсотковими власниками квартир і мали укладати колективний або окремі договори відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Інженерно всі крани виведені до загальних шаф у загальному коридорі (на 8 квартир) і кожен власник квартири має доступ до неї. Ключ зберігається у консьєржа і він видає під підпис і заяву, але кожен власник при цьому може виготовити дублікати ключа. Чат, на який посилаються сторони, не є обов`язковим і ведеться нею особисто, коли є час і необхідність, створювався не для повідомлень про аварії, про які повідомляється на сайті ТОВ або на дошці оголошень. Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання) від 21.04.2022 року комісією ТОВ «УК Коцюбинське» було складено відповідно до наказу Мінрегіонбуду. Комісія має право при складенні акту лише здійснити фіксацію фактів, пов`язаних із залиттям, аварією, а не на оцінку збитків, якщо можливо встановити причину, про це зазначається в акті. Іноді дуже складно встановити причину і має бути доступ до всіх сусідніх квартир. Дату аварії було встановлено на момент звернення, точно не встановлено. Коли оглядали загальну шафу, то виявили в ній сліди води, без підтікання труби, звідти зробили висновок про аварію, але звідки і коли відбулося затоплення невідомо. Затоплення, враховуючи розташування комунікацій в стяжці, може відбутися і не із квартири, розташованої безпосередньо над затопленою квартирою. Для з`ясування цього існує певна процедура із залученням власників всіх сусідніх квартир. Із проханням провести перевірку шляхом перевірки достовірності протікання з якої саме квартири, до ТОВ ніхто не звертався. Консьєрж не є уповноваженою особою на встановлення фактів залиття та завданої шкоди. Суд, вислухавши сторони, представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що комісією Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія Коцюбинське» 21.04.2022 року було складено Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання), в якому зазначено, що 21.04.2022 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття, аварія на системі центрального водопостачання, а саме, ймовірно сусіди переплутали кран у загальній шафі загального коридору, відкрили водопостачання. В цей час у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] проводилися опоряджувальні ремонтні роботи із відсутністю запірної арматури внутрішньоквартирної системи водопостачання. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ХВП, є недбалість сусідів, перевищення повноважень, самовільне втручання. Висновки і рекомендації комісії - додатково провести роз`яснення повноважень мешканців в частині втручання у систему. Ремонт виконати силами винуватця шкоди (а.с.26-27). Відповідно до Звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилося в ній на момент залиття, за адресою: [ADDRESS] , складеного СОД ФОП [PERSON] 21.07.2022 року, - ринкова вартість права вимоги відшкодування збитку становить 31916,00 грн. (а.с.28-35). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №325997015 від 16.03.2023 року квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , дата державної реєстрації 11.12.2020 року (а.с.62). Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія Коцюбинське» №0306/2022 від 03.06.2022 року, наданого у відповідь на звернення [PERSON] «єдиним шляхом аварії є ймовірність відкриття запірного крану холодного водопостачання у шафі загального коридору вашими сусідами, особою, яка переплутала крани подачі холодної води, а із за відсутності кранів або змішувачів у вашій квартирі вода просто лилася вільно. Не отримавши воду у своїй квартирі особа, зрозумівши свою помилку виправила її, закривши кран у вашій квартирі. Вода невідомо скільки по часу, перебуваючи у вашій квартирі, просочилась поверхом нижче. ТОВ не наполягає на взяття до уваги обґрунтувань, так як не має повноважень бути експертною комісію та обслуговувати квартири. Договором про утримання будинку та прибудинкової території обумовлено обслуговування загальнобудинкових мереж, а не квартирних (а.с.86-87). При цьому судом не приймаються до розгляду надані відповідачем фотокартки, оскільки вони не є належним та допустим доказом. Крім того, судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача, заявленого після початку розгляду судом справи (після виступу сторін із вступним словом і надання пояснень), про допит в якості свідка позивача [PERSON] з огляду на недотримання строків його заявлення та не повідомлення поважності причин цього. Згідно зі статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Отже для відшкодування шкоди в даному випадку необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом вищенаведеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду). в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються судом в їх сукупності. При цьому потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; місце, характер залиття та його причини; висновок комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду, та ін.; підписи членів комісії та мешканці квартир. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимоги або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 цієї статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно частини 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язко доказів у їх сукупності. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства позивач зобов`язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, у тому числі, завдання йому шкоди, протиправність поведінки відповідача, причинний зв`язок між такою поведінкою відповідача та завданням шкоди, та його вину у завданні шкоди внаслідок цього правопорушення. Вказані обставини позивачем належними та допустимими доказами не доведено. Судом не може бути прийнято в якості належного та допустимого доказу в даній цивільній справі на підтвердження обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, Акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного постачання), складений комісією Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія Коцюбинське» 21.04.2022 року, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, він ґрунтується на припущеннях, достовірно не встановлені причини аварії (залиття), завдана шкода, особа, яка заподіяла шкоду, та якими неправомірними, винними діями. Безпосередньо, як встановлено ст.89 ЦПК України, в судовому засіданні судом не було вислухано показання в якості свідків осіб, які складали акт і проводили обстеження, клопотань про їх виклик позивачем не було заявлено. Позивачем не надано доказів на підтвердження яку саме завдано шкоду та завдання шкоди саме йому як власнику квартири [ADDRESS] , що шкоду позивачеві заподіяно внаслідок протиправних винних дій відповідача [PERSON] . Недоведеність факту вчинення відповідачем правопорушення та його складу виключає можливість застосування до останнього цивільно-правової відповідальності та є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, що містяться в матеріалах справи, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено факту завдання йому шкоди, протиправність (неправомірність) поведінки [PERSON] та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог та суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача та судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про стягнення судових витрат із позивача, зазначено орієнтовний їх розмір. Проте, доказів на підтвердження розміру понесених витрат не надано, у зв`язку із чим вони не підлягають стягненню із позивача на користь відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed