Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання від 11 березня 2021 року про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), (код згідно КВЦПЗ: 03.10) в межах смт Іванків, Іванківського району Київської області, площа ділянки 1,0000 га, кадастровий номер 3222055100:01:012:0049 та зобов`язати Іванківську селищну раду Вишгородського району Київської області прийняти на черговому пленарному засіданні сесії рішення про затвердження цього проекту землеустрою Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як власник земельної ділянки кадастровий номер 3222055100:01:012:0049 площею 1 гектар, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селищі Іванків Іванківського району Київської області, з метою зміни її цільового призначення замовила розробку відповідної землевпорядної документації. Після розробки та погодження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), (код згідно КВЦПЗ: 03.10) в межах смт Іванків, Іванківського району Київської області, позивач звернулася до відповідача із клопотанням про його затвердження. Проте відповідачем за результатами розгляду цього клопотання не прийнято у визначений чинним законодавством строк жодного рішення стосовно затвердження чи відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, тобто допущено протиправну бездіяльність. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче судове засідання по справі призначено на 29 червня 2021 року 09:00 год. Відповідач правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, проти задоволення позову в підготовчому судовому засіданні заперечував, просив закрити провадження у справі. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року зупинено провадження у даній цивільній справі №366/1343/21 (провадження №2/366/499/21) до прийняття рішення по цивільній справі (та набрання рішенням законної сили) за позовом [PERSON] до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання недійсним рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 25.06.2021р. №VIII-9/1115 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отримання прибутку) гр. [PERSON] . Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року поновлено провадження у справі №366/1343/21 та призначено судове засідання у справі на 16.05.2023 року на 09:30 год. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову, та просила закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Дослідивши докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 216499792 від 16.07.2020 року є власником земельної ділянки кадастровий номер 3222055100:01:012:0049 площею 1 гектар, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селищі Іванків Іванківського району Київської області, що набуто нею на підставі рішення Іванківської селищної ради №VII-62-1934 від 03.07.2020 року. Для зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер 3222055100:01:012:0049 площею 1 гектар з «для ведення особистого селянського господарства» на цільове призначення «для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)» позивач 10.09.2020 року замовила у Фізичної особи-підприємця [PERSON] , яка мала кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №013726 від 10 березня 2017, виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється. На замовлення позивача ФОП [PERSON] розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), (код згідно КВЦПЗ: 03.10) в межах смт Іванків, Іванківського району Київської області, площа ділянки 1,0000 га, кадастровий номер 3222055100:01:012:0049. Вказаний проект землеустрою було погоджено Іванківською районною державною адміністрацією Київської області, що підтверджується Висновком про погодження проекту землеустрою від 18.09.2020 року за №05-34-4174, та експертом державної експертизи, що підтверджується висновком про розгляд документації із землеустрою №17035/82-20 від 30.10.2020 року. Згідно Технічного звіту щодо якісної характеристики ґрунтового покриву та розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених зміною цільового призначення земельної ділянки від 05.10.2020 року №08/07/80, розробленого на замовлення позивача Державним підприємством «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», встановлено, що ґрунтовий покрив на ділянці представлений глибокими глейовими зв`язко-піщаними ґрунтами та не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів. Позивач звернулася до відповідача з клопотанням про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), (код згідно КВЦПЗ: 03.10) в межах смт Іванків, Іванківського району Київської області, площа ділянки 1,0000 га, кадастровий номер 3222055100:01:012:0049. Згідно Витягу з протоколу пленарного засідання чергової сьомої сесії Іванківської селищної ради Вишгородського району VIII скликання від 14.05.2021 року за проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування будівель торгівлі [PERSON] »: «за» проголосувала 1 особа, «проти» - 2 особи, «утрималось» - 20 осіб, «не голосували» - 2 особи. Тобто рішення за вказаним питанням порядку денного відповідачем не прийнято. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 14 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно до частини 1, 2, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року. Відповідно до ч.2, 3 статті 20 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення щодо земельних ділянок приватної власності, розташованих у межах населеного пункту, провадиться сільською, селищною, міською радою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Відповідно до ч. 1, 2 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Згідно з ч 1 та 2 статті 26 Закону України "Про землеустрій" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є зокрема фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою Відповідно до ч.1 статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Судовим розглядом встановлено, що за ініціативою позивача, як власника земельної ділянки кадастровий номер 3222055100:01:012:0049, було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] , погоджено цей проект органами, визначеними у ст.186-1 Земельного кодексу України, та подано на розгляд і затвердження до відповідача, як органу місцевого самоврядування, уповноваженого приймати рішення по зміну цільового призначення земельної ділянки, що перебуває в приватній власності. Відповідачем у місячний строк, визначений ч.3 статті 20 Земельного кодексу України, не прийнято акт у формі рішення за результатами розгляду поданого позивачем на затвердження проекту землеустрою. Доказів на підтвердження причин допущеної бездіяльності відповідачем до суду не надано. Отже суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області щодо не розгляду клопотання [PERSON] про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), (код згідно КВЦПЗ: 03.10) в межах смт Іванків, Іванківського району Київської області, площа ділянки 1,0000 га, кадастровий номер 3222055100:01:012:0049. Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача затвердити «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку, код згідно КВЦПЗ: 03.10) в межах смт Іванків, Іванківського району Київської області, площа ділянки 1,0000 га, кадастровий номер 3222055100:01:012:0049», суд зазначає наступне. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц; від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, постанові Верховного Суду від 06.09.2022 у справі № 926/2195/21, постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18. Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2018 року по справі №804/1469/17, сформовано правовий висновок, згідно якого суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Верховний Суд у постанові від 6 березня 2019 по справі № 1640/2594/18 вказав, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант їх поведінки. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов державний орган зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] , як власником земельної ділянки, було виконано всі умови, визначені статтею 20 Земельного кодексу України, для прийняття відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер 3222055100:01:012:0049, а саме: подано на розгляд відповідача розроблений сертифікованим інженером-землевпорядником та погоджений в порядку, визначеному у статті 186-1 Земельного кодексу України, Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється. Відповідачем до суду не надано доказів, що проект розроблено неналежним суб`єктом чи з порушенням умов, визначених Законом України "Про землеустрій", а також не надано доказів недотримання позивачем вимог, визначених статтею 20 Земельного кодексу України. Також відповідачем не доведено існування обставин, які унеможливлювали прийняття Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області рішення про затвердження поданого позивачем проекту землеустрою. За таких обставин належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області прийняти на черговому пленарному засіданні сесії рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється [PERSON] . З наведених судом обставин та досліджених матеріалів слідує те, що заявлений позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та не сплачувала судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову, відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,0 грн. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу. Згідно Детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги по справі №366/1343/21, позивачем понесено витрати за надання професійної правничої допомоги (ознайомлення з наданими доказами, формування стратегії захисту, розробка позовної заяви по справі № 366/1343/21, участь в судових засіданнях по справі) в сумі 8500 грн. Надання вказаних послуг повністю підтверджується матеріалами справи: Договором про надання юридичних послуг №15/09 від 15.09.2018 року, Заявою №5 від 20.05.2021 року до Договору №15/09, Актами №1, №2, №3, №4 приймання-передачі виконаних робіт до Заяви №5 від 20.05.2021 року, квитанціями від 02.06.2021 року, від 02.09.2021 року, від 04.11.2021 року, від 16.12.2021 року. Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 серпня 2021 року (справа №300/3178/20), витрати на надану професійну правничу допомогу, в разі зазначення обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають стягненню за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Виходячи з вищенаведених норм права та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,0 грн. є співрозмірними зі складністю цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними. На підставі наведеного,

Outcome: approved