Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 80 454,48 грн інфляційних втрат та 17 828,00 грн - 3% річних, а всього 98 282,48 грн. В обгрунтування вимог позову зазначав, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.08.2019 у справі №758/15174/13 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 182 577,50 грн, з яких 176 226,39 грн матеріальної шкоди, 1 120,24 грн судового збору, 5 230,87 грн витрати по сплаті за судову експертизу. Зазначене рішення набрало законної сили 16.09.2019. На підставі виконавчого листа №758/15174/13, виданого Подільським районним судом м. Києва 11.11.2019 було відкрито виконавче провадження №60834791 про примусове стягнення з відповідача суми боргу, яка складається з судового збору в розмірі 1 120,24 грн та витрат по оплаті судової експертизи в розмірі 5 230,87 грн. А також, 11.12.2019 на підставі виконавчого листа №758/15174/13, виданого Подільським районним судом м. Києві від 11.11.2019 було відкрито виконавче провадження №60834612 про примусове стягнення з відповідача суми боргу, яка складається з матеріальної шкоди в розмірі 176 226,39 грн. 14.09.2022 виконавче провадження №60834791 та виконавче провадження №60834612 було закрито через те, що майно, на яке можна звернути стягнення відсутнє. 28.09.2022 на підставі вищезазначених виконавчих листів було відкрито два виконавчих провадження №69945795 та №69945880 про стягнення з відповідача на користь відповідача матеріальної шкоди, судового збору та витрат по оплаті судової експертизи. За твердженням позивача рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.08.2019 у справі №758/15174/13 не виконувалось відповідачем з серпня 2019 року по листопад 2022 року, у зв`язку з чим у позивача наявні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу. З урахуванням загальної суми заборгованості, яка склала 182 577,50 грн, позивачем було здійснено розрахунок заборгованості за період з 14.11.2019 по 14.11.2022. Так, розмір 3% річних від зазначеної суми заборгованості за вказаний період складає 17 828,00 грн, а розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 80 454,48 грн. Ухвалою суду від 10.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому, 22.05.2023 до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, призначене на 01.06.2023 на 14 год. не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації , про що свідчить розписка про отримання судової повістки від 31.03.2023 року, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті без участі відповідача. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Подільського районного суду міста Києві від 16.08.2019 у справі №758/15174/13-ц за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою ухвалено, зокрема: Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) матеріальну шкоду в розмірі 176 226,39 грн. (сто сімдесят шість тисяч двісті двадцять шість грн. коп. 39); Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір в розмірі 1 120,24 грн., витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 5 230,87 грн., а всього - 6 351,11 грн. (шість тисяч триста п`ятдесят одна грн. 11 коп.). Старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТ УЮ у м. Києві Барановським Б.В. 11.12.2019 відкрито виконавче провадження №60834791 з примусового виконання виконавчого листа №758/15174/13, виданого Подільським районним судом міста Києва 11.11.2019, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 1 120,24 грн, витрат по оплаті судової експертизи в розмірі 5 230,87 грн, а всього 6 351,11 грн. Також, державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТ УЮ у м. Києві Барановським Б.В. 11.12.2019 відкрито виконавче провадження №60834612 з примусового виконання виконавчого листа №758/15174/13, виданого Подільським районним судом міста Києва 11.11.2019, про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 176 226,39 грн. Постановою головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. від 14.09.2022 виконавчий лист №758/15174/13, виданий Подільським районним судом міста Києва 11.11.2019, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 1 120,24 грн, витрат по оплаті судової експертизи в розмірі 5 230,87 грн, а всього 6 351,11 грн повернуто стягувачу. Постановою головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. від 14.09.2022 виконавчий лист №758/15174/13, виданий Подільським районним судом міста Києва 11.11.2019, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 176 226,39 грн повернуто стягувачу. 28.09.2022 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яровим О.В. відкрито виконавче провадження №69945795 щодо примусового виконання виконавчого листа №758/15174/13-ц, виданого Подільським районним судом міста Києва 11.11.2019, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 1 120,24 грн, витрат по оплаті судової експертизи в розмірі 5 230,87 грн, а всього 6 351,11 грн. 28.09.2022 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яровим О.В. відкрито виконавче провадження №69945880 щодо примусового виконання виконавчого листа №758/15174/13-ц, виданого Подільським районним судом міста Києва 11.11.2019, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 176 226,39 грн. Отже, судом установлено, що станом на момент звернення позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у листопаді 2022 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 16.08.2019 у справі №758/15174/13-ц не виконано боржником. А також, судом встановлено, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним вище рішенням становить 182 577,50 грн. Спір між сторонами виник з приводу стягнення інфляційних втрат та 3 % відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Наведене вище узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (14-16цс18). Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Так, Верховний Суд вказав, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на будь-які грошові зобов`язання, незалежно від підстав їх виникнення, у тому числі і на ті, які виникли у зв`язку із заподіянням шкоди. Стаття 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строку розрахунків. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року, справа № 910/11249/17. Отже, з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання зі сплати коштів, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що грошове зобов`язання яке виникло між сторонами не є договірним, законом не визначено іншого розміру процентів, у позивача в силу ст. 625 ЦПК України наявне право нарахування інфляційних втрат та трьох 3 % річних за період з дня виникнення грошового зобов`язання (17 вересня 2019 року) по день, що передує дню виконання зобов`язання (16 листопада 2022 року). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що виходячи з загальної суми простроченого грошового зобов`язання у розмірі 182 577,50 грн, 3 % річних за період з 14.11.2019 по 14.11.2022 становлять 17 828,00 грн, а інфляційні втрати за період з листопада 2019 року по листопад 2022 року становлять 80 454,48 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. З огляду на наведене, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані докази, приходить до висновку, що стягненню з [PERSON] за несвоєчасне виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.08.2019 у справі №758/15174/13 підлягають стягненню на користь [PERSON] 3 % річних за період з 14.11.2019 по 14.11.2022 в розмірі 17 828,00 грн та інфляційні втрати за період з листопада 2019 року по листопад 2022 року в розмірі 80 454,48 грн, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: approved