Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (ти тисячі) грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з березня 2017 року позивачка та відповідач проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] . Оскільки останнім часом відносини із відповідачем у позивачки погіршились, їй із дитиною довелося покинути місце їхнього сумісного проживання та переїхати до її батьків. Так, після зловживання наркотичними засобами, відповідач усе частіше почав підіймати руку на позивачку та психологічно залякувати дитину. Так, згідно довідки за №111 від 06.02.2023 року, наданої Деснянським районним в місті Києві Центром соціальних служб, позивачка дійсно пребуває на обліку Деснянського районного в місті Києві Центру соціальних служб із 06.02.2023 року, як особа, до якої вчиняється домашнє насильство з боку колишнього співмешканця, [PERSON] . На жаль, коштів на утримання дитини відповідач майже не надає. Лише в березні 2023 року на лікування дитини відповідач надав 2 000,00 грн. (дві тисячі) і попередив, що це на строк 6 місяців. Відтак дитина пребуває на утриманні позивачки. [PERSON] на даний час не працюює, оскільки свого часу відповідач не надавав їй можливості працювати. В подальшому позивачка планує працевлаштуватися, однак як вважає, що факт її працевлаштування не може впливати на утримання дитини, оскільки це є обов`язком як матері, так і батька. Спроби позивачки домомвитися із відповідачем з приводу утримання дитини в позасудовому порядку позитивного результату не принесли, таким чином, оскільки, останній розмір офіційного доходу відповідача їй не відомий, то остання звертається до суду з вимогою встановити розмір аліментів відповідно до ст. 184 Смейного кодексу України у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно., починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 18.04.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судовий виклик. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що за час спільного проживання разом однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у сторін народилась неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15 серпня 2018 серії [NUMBER] , виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстраціїактів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1058. Згідно довідки за №111 від 06.02.2023 року, наданої Деснянським районним в місті Києві Центром соціальних служб, позивачка дійсно пребуває на обліку Деснянського районного в місті Києві Центру соціальних служб із 06.02.2023 року, як особа, до якої вчиняється домашнє насильство з боку колишнього співмешканця, [PERSON] Станом на сьогоднішній день, позивачка сімейних відносин з відповідачем не підтримує та разом з ним не проживає. Грошової допомоги на утримання неповнолітньої дитини відповідач майже не надає, що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви убачається, що позивач звернулася до суду і просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , тому, відповідно до ст. 180 СК України, він зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., прямо визначений ч. 1 ст. 184 СК України та не є надмірним з точки зору звичайних, необхідних потреб неповнолітньої дитини та забезпечення рівня її життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, ухилення відповідача від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., починаючи стягнення з 17 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved