Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

В листопаді 2022 року представник Акціонерного товариства «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача посилався на те, що В травні 2013 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом до АТ «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості зі штрафів за договором іпотеки. Виконання зобов`язань за договором іпотеки забезпечено договором поруки, який 16.01.2012 року укладений між АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Акцент-Банк», відповідно до умов якого АТ «Акцент-Банк» відповідає перед АТ КБ «Приватбанк» за виконання зобов`язань за договором іпотеки, у тому числі винагород, штрафів, пені та інших платежів. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2016 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] відмовлено. Провадження в частині позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до АТ «Акцент-Банк» про стягнення суми заборгованості зі штрафів за договором іпотеки закрито. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.12.2016 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» відхилено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2016 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 року касаційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.03.2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з АТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість зі штрафів за договором іпотеки від 30.01.2008 року № ДІ-252 у розмірі 971\~430,35 грн. Стягнуто з АТ «Акцент_банк», [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3\~613,05 грн з кожного. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2021 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05.03.2020 року залишено без змін. На підставі виконавчого листа поручителем АТ «А-Банк» було сплачено кошти в розмірі 1\~068\~642,39 грн, а саме: - 971\~430,35 грн боргу за виконавчим листом; - 97143,04 грн винагороди виконавцю ( виконавчого збору); - 69,00 грн витрат у виконавчому провадженні. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» в порядку регресу кошти в розмірі 1068 642,39 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 16029,64 грн. Ухвалою суду від 15.12.2022 року було відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12.01.2023 року було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судові повістки поверталися до суду не врученими, тому відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки суду відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2020 року було скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», стягнуто солідарно з АТ «Акцент-Банк» і [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість зі штрафів за договором іпотеки від 30.01.2008 року №ДІ-252 у розмірі 971\~430,35 грн. Стягнуто з АТ «Акцент- Банк», [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3\~613,05 грн з кожного ( а.с.6-10) Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М. було відкрито виконавче провадження серії ВП № 69386908 з примусового виконання виконавчого листа №202/25035/13-ц, виданого 11.01.2022р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості зі штрафів за договором іпотеки № ДІ-252 від 30.01.2008 року у розмірі 971\~430,35 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2022 року ( а.с. 12). 14.07.2022 року АТ «А-Банк» було сплачено кошти в розмірі 1\~068\~642,39 грн, а саме: - 971\~430,35 грн боргу за виконавчим листом; - 97143,04 грн винагороди виконавцю ( виконавчого збору); - 69,00 грн витрат у виконавчому провадженні, що підтверджується меморіальним ордером № 0410009 від 14.07.2022 року ( а.с. 13). Відповідно до ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до ст. 556 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги судом не встановлено,обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості, існуючих зобов`язальних відносин та відзиву на позов не надано. На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, встановлену наявність між сторонами зобов`язальних відносин, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» грошові кошти в розмірі 1068624, 39грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при пред`явленні позову судового збору в розмірі 16029,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved