Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

24.03.2023 до Деснянського районного суду міста Києва від представника [PERSON] - адвоката Перегуди Анатолія Павловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 754/29/22, згідно з якою представник просить стягнути з позивачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 52 000,00 грн. та витрати, пов`язані з явкою до суду, у розмірі 4374,51 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року вказану заяву призначено до розгляду. 31.05.2023 представником відповідача-2 подано оригінали квитанцій, копії яких подавались із заявою про ухвалення додаткового рішення. У судовому засіданні 31.05.2023 представник заявника (відповідача-2) підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача-1 поклалася на розсуд суду. Позивачі в судове засідання не з`явились, про судовий розгляд всі учасники справи повідомлялась належним чином. Представник позивачів отримала судову повістку 01.05.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та [PERSON] про визнання незаконним рішення і скасування державної реєстрації відмовлено. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача-2 зазначає, що [PERSON] у зв`язку із розглядом справи № 754/29/22 понесла витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 52000 грн., що підтверджується актом наданих послуг від 22.03.2023 та квитанцією від 23.03.2023. [PERSON] просить суд стягнути з позивачів на її користь транспортні витрати, пов`язані із прибуттям до суду для участі у судових засіданнях, які складаються із вартості пального, використаного під час прибуття на особистому транспортному засобі її представником - адвокатом Перегудою А.П. (20.09.2022, 02.02.2023, 21.03.2023) з м. Житомира до Деснянського районного суду м. Києва у розмірі 4374,51 грн. Під час розгляду справи представником відповідача-2 у відзиві вказувалось, що [PERSON] очікує понести судові витрати, а заявою від 20.09.2022 (а.с. 150 т. І) було повідомлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть надані докази, що свідчать про розмір судових витрат на правову допомогу в зв`язку з розглядом справи № 754/29/22. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17). Верховний Суд дотримується позиції, відповідно до якої відшкодуванню підлягають як ті витрати, які вже були сплачені, так і ті, що мають бути сплачені відповідною стороною згідно з умовами договору. Такі висновки відображені, у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження наданих адвокатом Перегудою А.П. відповідачу-2 - [PERSON] послуг надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.05.2022, відповідно до умов якого Адвокат надає правову (правничу) допомогу з приводу представництва інтересів Клієнта, в органах прокуратури, Національної поліції, державної виконавчої служби, у судах загальної юрисдикції усіх ланок, зокрема у справі № 754/29/22, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 1). Пунктом 3 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.05.2022, сторони визначили, що за надання правової (правничої) допомоги за цим договором Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Сторонами досягнута домовленість, що визначена сума гонорару сплачується Клієнтом в повному обсязі протягом п`яти днів з моменту виставлення рахунку Адвокатом (форма оплати (розрахунку) може бути різною, зокрема і готівковою). Крім цього, Клієнт погоджується здійснити додаткові витрати, що пов`язані з наданням правової допомоги (експертні дослідження, отримання платних довідок та інших документів, витрат на відрядження, транспортні послуги тощо). Згідно з актом наданих послуг правничої допомоги відповідно до договору від 27.05.2022, яким підписаний адвокатом Перегудою А.П. та відповідачем-2 [PERSON] , виконавцем були надані наступні правничі послуги (у справі №754/29/22) згідно з розрахунком: первинна консультація клієнта [PERSON] (1 година); ознайомлення з судовими рішеннями (матеріалами) (4 години); підготовка та подача 30.05.2022 до Деснянського районного суду м. Києва (також іншим учасникам) відзиву на позовну заяву (15 годин); підготовка до судового засідання, прибуття до суду, очікування початку засідання та участь у судових засіданнях у справі №754/2922/19, зокрема: 20.09.2022, 03.11.2022, 21.12.2022, 02.02.2023 та 21.03.2023 (30 годин), складання заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат та додатків до неї (2 години). Загальна вартість наданих послуг 52000,00 грн. Згідно з квитанцією від 23.03.2023 відповідач-2 оплатила 56374,00 гривень адвокату Перегуді А.П. Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Заявлені до відшкодування витрати відповідача-2, які пов'язані із прибуттям представника в судові засідання, що складаються із вартості пального в сумі 4371,51 грн., підтверджуються оригіналами квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 зробив висновок, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування, є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. З матеріалами справи представник позивачів ознайомилася у повному обсязі 12.05.2023. Жодних запереченнь зі сторони позивачів щодо розміру заявлених відповідачем-2 до відшкодування судових витрат до суду не надходило. За приписами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Розглянувши заяву представника [PERSON] - адвоката Перегуди Анатолія Павловича про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку, що заявлені витрати, пов`язані з розглядом справи (витрати на професійну правову допомогу та витрати, пов`язані з явкою до суду) відповідають критеріям реальності, розумності та справедливості, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved