Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого Виконавчим комітетом Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області 23 січня 1992 року, актовий запис 02. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Діти від шлюбу вже повнолітні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами. Проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Строк на примирення позивач просить не надавати. Спільного майна не мають. Прізвище на дошлюбне позивач змінювати не бажає. Судові витрати позивач залишає за собою. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 10.04.2023 було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача у справі в судове засідання, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов до суду від відповідача не надходив. Зі згоди позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 1992 року у виконавчому комітеті Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05 серпня 2022 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відносини між чоловіком та дружиною, проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинилися, спільного господарства не ведуть, за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про наявність спору про розподіл майна, що є спільною власністю не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач змінювати прізвище на дошлюбне не бажає. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved