Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,41 га. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом ХМ №072297 від 20 жовтня 2004 року. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно позивачці. Позивачка спадщину не прийняла, оскільки з поважних причин не подала у визначений законом строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки 04 травня 2019 року виїхала на роботу до російської федерації, а повернулася лише 05 грудня 2022 року та не знала про заповіт. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивачки про витребування у нотаріуса даних щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що 04 травня 2019 року виїхала на роботу до російської федерації, а повернулася лише 05 грудня 2022 року. Про складення заповіту бабкою на її користь не знала. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав. Суд, заслухавши позивачку та її представника, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). [PERSON] заповіла усе своє майно позивачці (а.с.15). [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.13, 14). Із копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХМ №072297 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,41 га на території земель Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.16, 17). Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса від 20 березня 2023 року (а.с.18). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду. Із матеріалів спадкової справи № 66/2023 заведеної після смерті [PERSON] видно, що позивачка подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (а.с.38-42). Згідно із даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон, позивачка 04 травня 2019 року виїхала на територію російської федерації, а повернулася лише 05 грудня 2022 року (а.с.9, 10). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, позивачка в обґрунтування поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, посилається на те, що 04 травня 2019 року виїхала на роботу до російської федерації, а повернулася лише 05 грудня 2022 року та довідалась про заповіт. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З врахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що позивачка з поважної причини - через тривалий час перебування за межами території України та незнання про існування заповіту, пропустила передбачений законом строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не встановив, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved