Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. про визнання недійсним договору дарування. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.10.2016 року її чоловік [PERSON] уклав договір дарування житлового будинку з адресою: [ADDRESS] на користь онуки [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу Одеської області. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер її чоловік [PERSON] і вона прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті проживала разом з ним. Виявивши бажання оформити спадщину, не змогла цього зробити із-за наявності договору дарування, укладення якого вважає помилкою, оскільки при його посвідчені чоловік та вона вважали, що укладають заповіт. У вказаному будинку вона з чоловіком проживали до дня його смерті, а вона продовжує проживати в ньому по сьогоднішній день. Учасники судового розгляду до суду не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~ що\~18.10.2016\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено договір\~дарування житлового\~будинку з\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ \~частина якого\~належала [PERSON] \~та [PERSON] \~на праві\~спільної сумісної\~власності на\~підставі договору\~дарування від\~12.09.2009\~року,\~а інша\~на підставі\~рішення Балтського\~районного суду\~Одеської області\~від 03.05.2007\~року.\~Вказана обставина\~підтверджується копією\~договору дарування\~від 18.10.2016\~року та\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~від 20.02.1982\~року. Договір посвідчений приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., зареєстрований в реєстрі за № 2298. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2022 року. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилалася на те, що оспорюваний нею договір дарування слід визнати недійсними, у зв`язку із його фіктивністю, оскільки не зважаючи на дарування чоловік та вона мали на меті укладення заповіту. Сам факт того, що вона та чоловік [PERSON] після укладення договору дарування продовжували проживати в будинку, а [PERSON] будинок в дар не прийняла, що підтверджується довідкою старости Старостинського округу № 8 Балтської міської ради Одеської області № 171 від 20.04.2023 року, говорить про те, що договір дарування не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором. Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Відповідно до змісту вказаної статті фіктивним є правочин, що вчиняється без наміру створити юридичні наслідки, які складають зміст цього правочину. Ознака укладення правочину без наміру створити юридичні наслідки може бути притаманна діям однієї або обох сторін правочину. Однак фіктивним можна визнати правочин тільки за умови, що обидві сторони діяли без наміру створити цивільно-правові наслідки. За умовами ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Судом встановлено, що внутрішня воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву, одна із сторін після укладення договору дарування продовжувала володіти та використовувати будинок, а інша будинок фактично в дар не прийняла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір дарування нерухомого майна був укладений сторонами, не передбачаючи реального настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином. На підставі викладеного,

Outcome: approved