Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 106430,43 грн., мотивуючи його тим, що згідно довідки Ф-3 [PERSON] разом зі своєю сім`єю в складі 4-х осіб, проживає в квартирі [ADDRESS] з 1977 року і користується житлово-комунальними послугами, що включають в себе: послуги з управлінням багатоквартирним будинком, послуги з вивезення побутових відходів, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідно до статутних повноважень, позивач надає послуги з управління будинком та має договірні відносини з організаціями, які забезпечують споживання комунальними послугами. На підставі викладеного КП «Управління міським господарством» проводить нарахування платежів за житлово-комунальні послуги. Власником квартири є [PERSON] , на якого відкритий особовий рахунок. Позивач щомісяця до 10 числа, наступного за розрахунковим, надавав відповідачам рахунки на оплату наданих житлово-комунальних послуг, в яких вказувався розмір заборгованості. Для досудового врегулювання спору Відповідачу 01.11.2022 року направлено попередження про примусове стягнення заборгованості, яке не мало позитивного результату. Відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за спожиті житлово комунальні послуги, в зв`язку з чим за період з 01.01.2020 року по 01.11.2022 року утворилась заборгованість в сумі 106430,43 грн., в тому числі: за послуги з управління багатоквартирним будинком 17314,81 грн., за вивезення побутових відходів 5918,56 грн., за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення 27146,81 грн., за послуги з централізованого опалення 56050,25 грн. На момент пред`явлення позову сума не сплачена. Тому Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 106430,43 грн. та судовий збір 2481,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 10 березня 2023 року представником [PERSON] та [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві представник [PERSON] та [PERSON] зазначив, що [PERSON] та [PERSON] взагалі не проживали в квартирі [ADDRESS] та ніколи не були власниками або співвласниками квартири [ADDRESS] , що свідчить про безпідставність позовних вимог. Крім того, до відзиву на позовну заяву були долученні копії витягів з реєстру територіальної громади від 14.10.2022 року № 2022/000805510, 2022/000805476 про реєстрацію місця проживання, як на підтвердження своїх обґрунтувань. Додатково представник [PERSON] та [PERSON] зазначив про попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які [PERSON] та [PERSON] очікують понести у зв`язку з розглядом справи. 10 березня 2023 року представником [PERSON] та [PERSON] подано до суду заяву про виклик свідків, згідно якої останній просив викликати свідків, а саме: [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , яка зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , які можуть підтвердити, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживають з 2004 року в будинку [ADDRESS] та не мають ніякого відношення до квартири [ADDRESS] . 22 березня 2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому заперечував проти викладених пояснень та обґрунтувань у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. 28 березня 2023 року представником [PERSON] та [PERSON] подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі та були власниками або співвласниками квартири, а тому позовні вимоги є безпідставні. 18 квітня 2023 року представником [PERSON] та [PERSON] подано до суду заяву про визнання доказу неналежним, недопустимим, а саме Довідки форми № 3 видану позивачем від 05.12.2022 року № 243. Оскільки, в довідці форми № від 05.12.2022 року № 243 відсутній запис про посадову особу, яка її підписувала та викладена інформація в даній довідці суперечить інформації викладеній у витягах з реєстру територіальної громади від 14.10.2022 року № 2022/000805510, 2022/000805476 щодо місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2023 року заяву представника відповідача 2 та відповідача 3 задоволено та викликано у судове засідання 30.05.2023 об 11:30 свідків: [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , яка зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . 30 травня 2023 року представником [PERSON] та [PERSON] подано заяву до суду про розгляд справи без його участі та самих відповідачів та просив не допитувати свідків у зв`язку з їх неможливістю прибуття до суду з врахуванням воєнного стану в Україні. Також, зазначив, що проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить в позові відмовити. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлено, що відповідно до статутних повноважень, позивач надає послуги з управління будинком та має договірні відносини з організаціями, які забезпечують споживання комунальними послугами. На підставі викладеного, КП «Управління міським господарством» проводить нарахування платежів за житлово-комунальні послуги. Власником особового рахунку на житлові й площі квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , на якого відкритий особовий рахунок. Також, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] користується та споживає всі види комунальних послуг, при цьому не в повному обсязі здійснюють оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим за з 01.01.2020 року по 01.11.2022 року утворилась заборгованість в сумі 106430,43 грн., в тому числі: за послуги з управління багатоквартирним будинком 17314,81 грн., за вивезення побутових відходів 5918,56 грн., за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення 27146,81 грн., за послуги з централізованого опалення 56050,25 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Посилання позивача, що згідно довідки форми № 3 від 05.12.22р. № 243 всі відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] та користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води не береться судом до уваги, як допустимий доказ. Оскільки, в довідці форми № 3 від 05.12.2022 року № 243 наданій Позивачем відсутні відомості щодо особи підписанта, а тому дана довідка не може братися судом до уваги з урахуванням ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Крім того, представником [PERSON] та [PERSON] , надано витяги з реєстру територіальної громади від 14.10.2022 року № 2022/000805510, 2022/000805476, які спростовують твердження позивача, щодо реєстрації та місця проживання останніх за адресою: [ADDRESS] . Навпаки з витягів з реєстру територіальної громади від 14.10.2022 року № 2022/000805510, 2022/000805476 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , з 19.08.2020 року, в той час як позивача просить стягнути заборгованість за період з 01.01.2020 року по 01.11.2022 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Пунктом 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні). Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово -комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово -комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Обов`язки споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови КМУ №45 від 24.01.2006 року). Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем не доведено та не надано доказів, що [PERSON] та [PERSON] проживали та були власниками або співвласниками квартири [ADDRESS] , а відтак, є неналежними відповідачами за вимогами Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані по спірній квартирі. Аналогічний правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц в якій зазначено, що «суд апеляційної інстанції виправив допущені судом першої інстанції помилки та, скасовуючи ухвалене ним рішення і частково задовольняючи позов, з урахуванням положень статті 319 ЦК України, правильно виходив з того, що в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України)». Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що першим відповідачем були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволенню частково. Таким чином, з першого відповідача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2020 року по 01.11.2022 року заборгованість в сумі 106430,43 грн., в тому числі: за послуги з управління багатоквартирним будинком 17 314,81 грн., за вивезення побутових відходів 5 918,56 грн., за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення 27 146,81 грн., за послуги з централізованого опалення 56050,25 грн. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на першого відповідача. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 316, 322, 355, 356, 525, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та

Outcome: partial