Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

11\~квітня 2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 28\~квітня 1990\~року відділом ЗАГС Очаківського райвиконкому Миколаївської області, актовий запис №51. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що під час шлюбних відносин та спільного проживання вони з відповідачем не змогли створити міцну сім`ю, внаслідок чого шлюбні відносини фактично припинились з серпня 2021 року, вони проживають окремо, сумісне господарство не ведеться, стосунків вони не підтримують, почуття любові між ними втрачено, сім`я існує лише формально, а також на те, що відповідач не бажає подавати спільну заяву про розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 28\~квітня 1990\~року відділом ЗАГС Очаківського райвиконкому Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 51, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка клопотання про зміну прізвища не заявляла, суд залишає їй прізвище, на яке вона змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 536 грн. 80 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved