Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернулася через\~свого представника\~до Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~з позовною\~заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 22.11.2021 сторони зареєстрували шлюб. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та відсутності порозуміння. Шлюбно - сімейні відносини припинені з травня 2022 року, шлюб існує лише формально. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання та на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами,\~та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, із дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. 1.2. Ухвалою суду від 27.03.2023 було відкрито провадження у справі та витребувано докази за клопотанням представниці позивачки. В судовому засіданні 17.05.2023 представниця позивачки не наполягала на повторному витребуванні доказів після їх ненадання з боку банку. Ухвалами суду від 17.04.2023 та від 17.05.2023 було, відповідно, зупинено та поновлено провадження у справі у зв`язку з тим, що подружжю надавався строк для примирення. 1.3. У судовому засіданні представниця позивачки підтримала всі заявлені вимоги та вказала, що позивачка разом з дитиною знаходяться в Естонії. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, а також вказав, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки доходу і вважає справедливим стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/10 частки його доходу. Він офіційно не працює, проте отримує від 7 до 9 тисяч гривень на місяць за виконання різних робіт. Він має двох інших дітей, проте офіційно їх батьком він не записаний. У нього немає інвалідності. Він має будинок в с. Яснозір`я площею 30-40 кв.м. Він не бачився з дружиною більше року з часу, коли дружина та дитина виїхали за кордон. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.11.2021 Виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб\~22.11.2021,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 23.\~Прізвища після\~реєстрації шлюбу:\~чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.03.2022 Виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 3.Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 3.2. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 3.3. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Судом встановлено, що сторони з 22.11.2021 перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, позивачка не бажає примиритися і заходи з метою примирення подружжя не дали результату. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. 4.2. Суд враховує, що відповідач є батьком дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , яка є малолітньою дитиною. Доказів надання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку відповідача не надано. Доказів, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, які потребують такого утримання та яких відповідач зобов`язаний утримувати, до суду також надано не було. При цьому, в судовому засіданні відповідач пояснив, що він отримує дохід в розмірі від 7 до 9 тисяч гривень на місяць, немає інвалідності та має на праві власності приватний будинок. Отже, розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дитину є справедливим та таким, що враховує як право дитини на належне матеріальне утримання від батька, так і стан здоров`я батька, його вік та працездатність. 4.3.\~На час звернення з позовом до суду [PERSON] не досягла трирічного віку.\~На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дружини, з якою проживає дитина, не надавав. На думку суду, достатніх доказів того, що відповідач взагалі не може надавати матеріальної допомоги своїй дружині, до суду надано не було. При цьому, суд виходить з того, що відповідач є працездатним повнолітнім чоловіком, не має інвалідності. Разом з тим, суд вважає, що з урахуванням розміру неофіційного доходу відповідача, справедливим та розумним буде стягнути з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від його доходу. 4.4.\~Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є справедливим та розумним з урахуванням тих обставин та доказів, які були повідомлені і надані суду сторонами. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до підп. 3 п. 5\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція\~ЦПК України\~не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Понесення позивачем судових витрат за позовну вимогу про розірвання шлюбу підтверджується квитанцією від 17.03.2023 про сплату судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням того, що у розірванні шлюбу, як правило, винуваті обидві сторони, суд вважає справедливим та розумним стягнути з відповідача на користь позивача 50% суми сплаченого судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та 536 грн. 80 коп. на користь держави за частково задоволені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. 5.2. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial