Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на дочку [PERSON] , [INFO] за період з січня 2020 по 01.04.2022 року, що в сукупності становить 89 173,80 грн. та зменшення розміру аліментів з 1/3 частини від всіх видів заробітку до 1/4 частини всіх видів заробітку позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На час ухвалення рішення суду між сторонами були натяжні сімейні стосунки та сторони спільно не проживали. Проте, в період з січня 2020 року по 2021 рік [PERSON] та [PERSON] налагодили свої відносини та стали проживати разом по [ADDRESS] , а з 2021 року по 01.04.2022 року сторони проживали по [ADDRESS] . Тобто, у період часу з 2020 року по 01.04.2022 року позивач разом з [PERSON] та їх спільної дочкою проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Позивач опікувався дочкою, придбавав їй одяг, іграшки, ліки. Після припинення відносин 27 квітня 2022 року відповідачка звернулася до виконавчої служби із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 382/990/19 від 29.08.2019 р. Оскільки стягнення за даним виконавчим листом повинно було бути розпочато із 6 червня 2019 року, державний виконавцем враховуючи вимоги ст. 194 СК України, було здійснено нарахування аліментів за минулий час, внаслідок чого було зараховано до боргу період часу коли позивач та відповідач спільно проживали та мали спільний бюджет. Тому позивач вважає, що є всі підстави звільнити його від сплати заборгованості за період з січня 2020 року по 01.04.2022 р. Крім того, на даний час позивач не може сплачувати визначений судом розмір аліментів, оскільки його матеріальний та сімейний стан змінився, а тому позивач просить зменшити розміру аліментів на утримання дочки. Після винесення рішення суду розмір доходу позивача знизився у 2 рази. Станом на дату ухвалення рішення суду про стягнення аліментів дохід позивача становив 20 168, 71 грн., проте на даний час його дохід в середньому становить близько 9 000 грн. Крім того, на даний час позивач проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] та її донькою [PERSON] , а тому несе додаткові витрати на утримання родини, в тому числі сплати комунальних послуг. При цьому, крім сплати аліментів на утримання дитини позивач також несе додаткові витрати на особисті потреби, а тому визначений судом розмір аліментів є для нього непосильним. За письмовими поясненнями представника відповідача заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки твердження позивача, які викладені у позовній заяві не підтверджені належними доказами в їх системному та логічному зв`язку з предметом спору. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України суд може повністю або частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Обставина утримання позивачем дочки у вказаний період не визнається відповідачем. Акт обстеження складений депутатом 24.06.2022 року про те, що позивач проживав разом зі своєю дружиною та дочкою не є належним доказом, оскільки особи, що зазначені в ньому не містять даних щодо належної персональної ідентифікації. Зазначення в акті посилання на те, що факти посвідчуються свідками не може бути взято до уваги, оскільки вказані особи не є свідками у розумінні ЦПК України, не приводилися до присяги та не попереджалися про відповідальність за надання недостовірної інформації. Крім того, акт не містить інформації про утримання відповідачем дитини. Отже, позивачем не підтверджено належними доказами, що сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбання дитині одягу, іграшок та ліків та відповідач не визнає цих обставин. Щодо зменшення розміру аліментів позивач посилається на проживання в цивільному шлюбі з [PERSON] та її донькою [PERSON] та несення витрат на утримання родини та сплату комунальних послуг, а також додаткові витрати на особисті потребі. При цьому доказів проживання у цивільному шлюбі, складу сім`ї, а також розмір додаткових витрат на особисті потреби він не надав. Також, позивач не зазначає, що він має на увазі під особистими потребами, не зазначив характеру цих витрат та наскільки вони мають вирішальне значення для зменшення розміру аліментів. Позивач зазначає, що розмір його доходу зменшився у два рази, але оскільки розмір аліментів в судовому рішенні визначений у частці від доходу платника аліментів, а тому і зменшується розмір аліментів пропорційно зменшенню розміру доходів. Ухвалою від 15 лютого 2023 року було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 19.04.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду від нього 17.05.2023 року надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується їх підписами. В письмових поясненнях представник відповідача просить розглядати справу без участі сторони відповідача. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. За рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року у справі № 382/990/19, на примусове виконання якого 29.09.2019 року видано виконавчий лист, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в рішенні суду зазначено, що [PERSON] працює у ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» та отримує заробітну плату в середньому розмірі 13 485,54 грн. За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів заборгованість по аліментам [PERSON] станом на червень 2022 року складає 147 508,73 грн. з 06.06.2019 року по червень 2022 року. За формою ОК-5 ПФУ Індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] його дохід в: - січні (першому) місяці 2022 року становив 20 463,85 грн; - в лютому (другому) місяці 2022 року становив 16 315,92 грн; - у березні (третьому) місяці 2022 року становив 7 790,07 грн. За довідкою про доходи від 27.01.2023 р. за № 8 [PERSON] працює тваринником (слюсар МТФ) в ТОВ «СГП ім. А.Г. Кравченка» та розмір нарахованого йому доходу за: - квітень 2022 року - 9 582,49 грн., - травень 2022 року -13 635,00 грн., - червень 2022 року - 28 007,07 грн., - липень 2022 року - 8 700,00 грн., - серпень 2022 року - 13 050,00 грн., - вересень 2022 року - 10 925,00 грн., - жовтень 2022 року - 8 700,00 грн., - листопад 2022 року - 4 700,00 грн., - грудень 2022 року - 10 004,30 грн. За вказаною довідкою відсутні відомості про утримання з доходу податку з доходів фізичних осіб. Крім того, з заробітної плати сплачені аліменти: - у червні 2022 року у розмірі 11 273,00 грн; - у липні 2022 року у розмірі 3 501,00 грн; - у серпні 2022 року у розмірі 5 250,00 грн; - у вересні 2022 року у розмірі 4 451,00 грн.; - у жовтні 2022 року у розмірі 3 502,00 грн; - у листопаді 2022 року у розмірі 1 981,00 грн; - у грудні 2022 року у розмірі 4 030,00 грн. За актом обстеження від 06.01.2023 року [PERSON] на даний час проживає в [ADDRESS] , разом із цивільною дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] , [INFO] . Основним джерелом доходу є заробітна плата. Додаткових джерел для існування немає. Акт підписано Депутатом Яготинської міської ради [PERSON] та старостою Сулимівського старостинського округу Івахна С.О. За актом обстеження від 24.06.2022 року [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] , 2019 р.н. в [ADDRESS] з 2020 року по 2021 рік та по [ADDRESS] з 2021 року по 01.04.2022 року. В акті зазначено, що встановлені факти посвідчуються підписами свідків [PERSON] , [PERSON] . На акті міститься лише підпис депутата Яготинської міської ради Семеняки В.П., який засвідчений підписом секретаря ради Гончар В.М. Відповідно до ч. 1-4 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для: - дітей до 6 (шести) років становить 2 272 грн.; - працездатних осіб становить 2 684 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до п. 13 Переліку видів доходу, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб затверджених Постановою КМ України від 26.02.1993 року № 146 утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими і електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментах не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено обставини спільного проживання його з [PERSON] та дочкою [PERSON] з 2020 по 01.04.2022 року, ведення ними спільного господарства, бюджету та утримання дочки протягом вказаного періоду в розмірі, визначеному рішенням суду. До наданого акту обстеження від 24.04.2022 року суд відноситься критично, оскільки акт складено поза межами зазначеного позивачем строку їх спільного проживання. Зазначений акт складено внаслідок проведення певного обстеження. Суд вважає, що неможливо встановити внаслідок обстеження факт спільного проживання осіб після закінчення строку такого проживання. Крім того, в акті відсутні підписи свідків, якими начебто посвідчені встановлені факти. По суті вказаний акт не може бути письмовим доказом, оскільки ґрунтується фактично лише на показаннях/поясненнях людей, які могли спостерігати вказані обставини (бути їх очевидцями) при проведенні певного обстеження. В той же час позивач не заявляв клопотань про виклик і допит зазначених в акті осіб, як свідків, а тому вказаний доказ не є достовірним. Крім того, зазначений акт не доводить факту утримання позивачем своєї дочки у розмірі визначеному рішенням суду у вказаний період, тобто зазначений акт не є належним доказом існування вказаної обставини, оскільки не містить інформації про це. Зазначений акт вказує лише на можливе припущення існування обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу щодо звільнення від сплати заборгованості з аліментів, але доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд вважає, що і позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню на підставі наступного. По-перше, позивачем не доведено, що він відповідно до законодавства має обов`язок утримувати [PERSON] , тобто того, що вона є його дружиною, непрацездатною та потребуючою матеріальної допомоги. Крім того, не надано і доказів перебування її на обліку в центрі зайнятості, як особи яка потребує роботи. Отже, утримання вказаної особи здійснюється позивачем за його волею і не може впливати на збільшення ним обов`язкових витрат із свого заробітку (доходу). По-друге, обов`язок з утримання дочки [PERSON] - [PERSON] законодавством покладено саме на батьків дитини - її матір [PERSON] та її батька. Отже, утримання вказаної особи позивачем здійснюється за його волею і не може впливати на збільшення ним обов`язкових витрат із свого заробітку (доходу). В даному випадку така зміна сімейного стану, як проживання в цивільному шлюбі з жінкою, яка має дитину, яких особа не зобов`язана утримувати, не може вважатися підставою для зменшення розміру аліментів, тобто під зміною сімейного стану слід розуміти таку його зміну внаслідок якої у платника аліментів збільшуються платежі з доходу і ці платежі вона мусить нести через їх обов`язковість. По-третє, за 2022 рік дохід позивача після утримання доходів і зборів з яких мали б стягуватися (утримуватися) аліменти на дитину становить 143 182,58 грн. (107 303,86 + 35 878,72 грн. після утримання ПДФО -18 % та ВЗ -1,5% з 44 569,84 - за перші три місяці 2022 року). Після відрахування аліментів з 143 182,58 грн. залишок доходу становив 97 235,10 грн. (143 182,58 - 33 988 та мінус 11 959,58, як третини від 35 878,72 грн.). Отже, середній дохід за 11 відпрацьованих позивачем місяців у 2022 році склав 8 839,55 грн. (97 235,10 : 11). З урахуванням прожиткового мінімуму для позивача, як працездатної особи, він отримував дохід, який у 3,2 рази перевищував прожитковий мінімум. В свою чергу середній розмір аліментів на дитину за 11 місяців склав 4 177,05 грн. Відповідно до законодавства розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини. Законодавство України не передбачає максимального розміру аліментів, які має сплачувати батько/мати на утримання дитини. Розмір аліментів може обмежуватися матеріальним станом батьків, тобто доходом, який після сплати податків, зборів та аліментів не надає батькові забезпечувати своє існування (з обов`язковим забезпеченням дитині аліментів у розмірі не меншому 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини). Отже, під погіршенням матеріального стану платника аліментів, як підставою для їх зменшення слід розуміти не лише зменшення доходу платника аліментів, а таке зменшення доходу за якого він не має змоги сплачувати аліменти у встановленому раніше розмірі, оскільки після їх сплати він не зможе забезпечити своє існування. Дохід позивача за 2022 рік навіть з урахуванням прожиткового мінімуму встановленого на 2023 рік у 3,2 рази перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, а тому підстава для зменшення розміру аліментів відсутні. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на позивача.

Outcome: dismissed