Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У квітні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Вигодського С.В. звернулася до суду з позовом в якому просить суд: стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 110740,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 15350,00 грн; судовий збір у розмірі 1107,41 грн та витрати на поштові відправлення. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 22 січня 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено Договір № 61Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Люкс», а також 10 лютого 2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного договору. За умовами договору медичний заклад зобов`язався надати позивачу медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров?я України, яку позивачка зобов`язалася прийняти і сплатити послуги на умовах договору. Вартість медичної допомоги за умовами договору склала 96940,00 грн, а вартість послуг за додатковою угодою склала 15600,00 грн. Як зазначає позивач, у зв`язку з воєнними діями відповідач не надав їй обумовлених укладеними договорами послуг у повному обсязі та не повернув отриманих на підставі вказаних договорів коштів. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2022 справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Не погоджуючись з пред`явленими позивачем вимогами представник відповідача в порядку ст. 178 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування поданого відзиву зазначає, що 22 січня 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено Договір № 61Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Люкс». Позивачем було сплачено вартість договору в розмірі 96940,00 грн, з яких: 95140,00 грн - основна сума договору; 1800,00 грн - страховий платіж. Сума 1800,00 грн була сплачена на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Разом з тим, між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 61Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Люкс». Позивачем було сплачено вартість Додаткової угоди у розмірі 15600,00 грн. Вказує, що договір припинився з вини позивача у зв`язку з проведенням пологів позивача у іншому лікувальному закладі. Позивач самостійно прийняла рішення не проводити пологи у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», хоча прийом пацієнтів здійснювався до 06 березня 2022 року. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, пологовий будинок призупинив свою роботу до 01 вересня 2022 року, що негативно відзначилося на фінансових показниках ТОВ Пологовий будинок «Лелека». З наведених підстав відповідач вбачає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача саме з огляду на передчасність звернення позивача до суду у зв`язку з відсутністю порушеного у позивача права з огляду на дію форс-мажорних обставин на території України. Також у відзиві відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн. 15 травня 2023 року представник позивача надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи відповідача, наведені у відзиві не усувають наявності правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідач не зазначає, яким чином пов`язані його доводи з однієї сторони про припинення договору з 03 березня 2023 року та про настання форс-мажорних обставин з 06 березня 2023 року, з іншої сторони. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, з огляду на його територіальну віддаленість від м. Києва, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача у встановленому процесуальним законом порядку надійшов відзив, в якому викладена позиція щодо позовних вимог [PERSON] . Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 22 січня 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено Договір № 61Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) Пакет «Люкс». За умовами договору медичний заклад зобов`язався надати позивачу медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров?я України, яку позивачка зобов`язалася прийняти і сплатити послуги на умовах договору. (а.с. 7-10). Відповідно до п. 3.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу. Пунктом 8.8 договору закріплено, що факт надання медичним закладом (медичної допомоги/медичних послуг) та факт отримання їх пацієнтом підтверджується відповідною медичною документацією та оформлюється актом приймання-передачі медичних послуг. Пунктами 9.1, 9.3, 9.4 договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії. Відповідно до п. 9.5 договору сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами із врахуванням вимог п. 8.4 договору та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичної допомоги пацієнту (п. 10.1 Договору). Згідно з п.п. 8.1,8.4 договору вартість послуг, наданих за цим договором становить 96940,00 грн. Додатком № 4 до договору сторонами обумовлено перелік послуг, що входять до вартості пакету «Люкс» (а.с. 14). Того ж дня, 22 січня 2022 між [PERSON] та пат «Українська пожежно-страхова компанія», в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено договір добровільного страхування здоров?я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003595, відповідно до умов якого [PERSON] застрахувала свої майнові інтереси, що не суперечить закону, пов`язані із життям, здоров?ям та працездатністю. Сума страхового платежу - 1800,00 грн. Строк дії договору по 22 січня 2023 року. Згідно рахунку - фактури від 22 січня 2022 позивач сплатила грошові кошти в розмірі 96940,00 грн, відповідно до умов Договору № 61Р/01/2022 від 22 січня 2022 року, що підтверджується квитанцією (а.с. 17). Разом з тим, між ТОВ «Лелека» та [PERSON] 10 лютого 2022 укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 61Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, за умовами якої медичний заклад за побажанням пацієнта, призначає лікаря для участі у проведенні пологів. Згідно п. 2 додаткової угоди дана послуга сплачується пацієнтом додатково в сумі 15600,00 грн, одноразово, у формі 100 % передплати, в день підписання даної додаткової угоди. З матеріалів справи вбачається, що згідно рахунку - фактури від 10 лютого 2022 року позивач сплатила грошові кошти в розмірі 15600,00 грн, відповідно до умов додаткової угоди № 1 до договору, що підтверджується квитанцією (а.с. 18). 22 лютого 2023 року [PERSON] зверталася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зі заявою про повернення сплачених коштів по договору № 61Р/01/2022 від 22 січня 2022 року та Додаткової угоди № 1 до договору в сумі 96940,00 грн та 15600,00 грн відповідно. Проте кошти не були повернуті. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] у місті Кременчук Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 23). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 23.08.2022 строком на 90 діб та який діє на день ухвалення рішення. У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно ч. 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 6010 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору з надання медичних послуг, і сплачені позивачем добровільно в позасудовому порядку кошти не повернув. Пунктом 10.1 Договору передбачено право позивача відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Відповідно до наданих доказів, позивач народила дитину в іншому медичному закладі. Зверталася до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивача права на повернення сплачених ним грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. За таких умов, суд вважає, що Договір між сторонами слід вважати припиненим у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, на підставі п. 10.1 Договору, ст. ст. 611, 907 ЦК України. Водночас, у зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивач має право на повернення сплачених нею грошових коштів, що також передбачено умовами Договору. В частині надання оцінки розміру коштів, які підлягають поверненню, суд зазначає, що за договором № 61Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одно плідна вагітність), пакет «Люкс» слід стягнути в розмірі 95140,00 грн, за вирахуванням страхового платежу в розмірі 1800,00 грн та за додатковою угодою № 1 до договору в розмірі 15 600,00 грн. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в загальній сумі 110740,00 грн (95140,00 грн + 15600,00 грн). З огляду на викладене, суд приходить до висновку задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1107,41 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір № 020/3229611969 про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року, в якому визначена ціна надання правової допомоги 15350,00 грн. Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Суд також при визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу враховує відомості вказані представником ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» поданому відзиві, зокрема майновий стан відповідача, що пов?язаний із пошкодженням приміщення будівлі, вікон, обладнання через повномаштабне вторгнення військових російської федерації на територію України, окрім іншого було значно пошкоджено приміщення відповідача, що потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану. Через воєнний стан в України, пошкодження обстрілами будівлю, у відповідача виникло скрутне фінансове становище, що й спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів. З метою недопустимості поставити відповідача в край тяжке фінансове становище, що призведе до банкрутства підприємства, вважаю доцільним зменшити компенсацію розміру витрат позивача на правничу допомогу. Також, враховуючи категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, враховую розмір задоволених вимог,

Outcome: approved