Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Соник Василь Васильович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Позов обгрунтовує тим, що 04.03.2016 року він з відповідачем уклав шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №03. Від сумісного проживання мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Подружні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, на примирення не згодний. Також зазначає, що після розірвання шлюбу бажає, щоб його син [PERSON] залишився проживати разом з ним, оскільки син вже тривалий час проживає з ним та виявив бажання і надалі проживати разом з батьком. Відповідач тривалий час проживає окремо від сім`ї, вихованням спільної дитини не займається, тому після розірвання шлюбу він готовий самостійно виховувати малолітнього сина. Також посилається на те, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, тому зазначає, що у зв`язку з тим, що він не зможе один забезпечити належний рівень утримання дитини, тому відповідач, яка є здоровою та працездатною, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному розмірі буде забезпечуватися рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на вихованні та утриманні у свого батька [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.02.23 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.37). Ухвалою суду від 11.04.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області (а.с.49-50). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника до суду 01.06.2023 року надійшло клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовільнити (а.с.68). Відповідач [PERSON] у судове засідання 01.06.2023 року не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, підтверджує факти, які викладені у позовній заяві, згодна на розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, не заперечує щодо залишення сина [PERSON] , 2017 р.н. на вихованні та утриманні батька; просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.39,67). Представник третьої особи органу опіки і піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Вілянська Л. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог в частині залишення дитини на вихованні та утриманні батька (а.с.69). Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області 04 березня 2016 року, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.2016 року, виданим виконавчим комітетом Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.23). Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.12.2017 року, виданим виконавчим комітетом Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.9 зворот). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а шлюб на підставі\~ст.112 СК України\~- розірванню. \~ \~ \~ \~Щодо вимог про залишення дитини на вихованні та утриманні позивача. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] та перебуває на його вихованні, що підтверджується довідкою Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №52 від 19.01.2023 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №142 від 07.02.2023 року (а.с.25). [PERSON] подала до суду заяву, в якій не заперечувала щодо залишення малолітнього сина [PERSON] , 2017 р.н., після розірвання шлюбу на вихованні та утриманні позивача [PERSON] (а.с.39,46). З висновку органу опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради від 05.05.2023 року, вбачається, що за результатами обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2017 р.н. встановлено, що малолітня дитина проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини [PERSON] тривалий час проживає окремо від сім`ї і фактично не займається вихованням сина. В будинку, де проживає малолітня дитина, створені всі необхідні умови (є окрема кімната для дитини, гарно облаштоване місце для навчання та відпочинку, в будинку є всі зручності) для нормального проживання та розвитку дитини. Між батьком і сином спостерігаються гарні, теплі відносини. Із часу припинення сімейних відносин між батьками малолітньої дитини, фактично дитиною займається батько. Усі витрати на потреби дитини несе батько, забезпечуючи усім необхідним. Дитина відвідує [PERSON] дошкільний навчальний заклад. Спору між батьками щодо участі у вихованні малолітньої дитини немає, мати [PERSON] , дала згоду на проживання малолітнього сина з батьком. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2017 р.н. з батьком [PERSON] (а.с.63-64). Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, аналізуючи в сукупності докази та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час дитина фактично проживає разом з батьком, проживає за вказаною адресою тривалий час, за місцем проживання дитини створені всі умови, позивач добросовісно виконує батьківські обов`язки, виховує та утримує сина, останній за місцем проживання відвідує дошкільний навчальний заклад, відсутні обставини, які негативно впливали на його виховання та розвиток, відповідач [PERSON] не заперечує щодо залишення малолітнього сина на вихованні та утриманні батька, тому суд вважає вірним залишити малолітнього [PERSON] на вихованні та утриманні батька позивача [PERSON] . Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Згідно із статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за \~рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач погодилася зі способом стягнення аліментів у частці від доходу, тому суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Таким чином, для забезпечення малолітній дитині отримання коштів, необхідних для її життєдіяльності, повної охорони її інтересів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку матері щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позивачем даного позову до суду 25 січня 2023 року і до досягнення повноліття сина. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову, позивачем було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 2147,20 грн /згідно квитанції №1 від 25.01.2023 року/ (а.с.22). Отже, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн (2147,20х50%). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задовольняються на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved