Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

В січні 2023 року представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався на те, що 08.04.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АР/7449169. 05.09.2021 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21013» д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вул. Пушкіна, вул. Житня та вул. Рибальська у смт. Карнаухівка м. Кам`янське, скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого залишив місце ДТП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №207/4271/21 від 04.11.2021 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Власник пошкодженого майна звернувся з відповідною вимогою про виплату страхового відшкодування, а ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено 10422,18 грн. страхового відшкодування. Отже, ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до відповідача регресну вимогу у розмірі фактично понесених витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7449169 (а.с.6). 05 вересня 2021 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21013» д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вул. Пушкіна, вул. Житня та вул. Рибальська у смт. Карнаухівка м. Кам`янське, скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого залишив місце ДТП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 04 листопада 2021 року постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 3400 гривень (а.с.7). Вищезазначена постанова набрала законної сили 16.11.2021 року. Відповідно до ст.\~82 \~ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно аварійного сертифікату 88-D/94/8 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу Daewoo Sens (державний номер [NUMBER] ), станом на дату оцінки 05.09.2021 року вартість матеріального збитку складає 14906,62 грн. (а.с.12-13). 10 вересня 2021 року [PERSON] звернувся із заявою до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про отримання страхового відшкодування (а.с.9). Згідно страхового акту №ЦВ/21/5413 від 04.11.2021 року та платіжної інструкції №23813 від 04.11.2021 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодував потерпілому заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 10422,18 грн. (а.с.15-16). Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «в» п.38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993\~ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти в порядку регресу в розмірі 10422,18 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.1, ч.2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частин 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 14.05.2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та АБ «Грідін і Партнери» було укладено Договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат на підставі усного чи письмового звернення клієнта приймає зобов`язання з надання юридичної допомоги, вартість якої зазначено в Акті прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 11.01.2023 року. Крім того, матеріали справи містять копію детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, датованого 11.01.2023 року на загальну суму 4000,00 грн., а також копію платіжної інструкції від 17.01.2022 року про сплату послуг адвоката на загальну суму 25000,00 грн. А отже відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. підлягає задоволенню. Задовольняючи позовну заяву, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved