Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 3 251,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 294,17 грн., 3% річних у розмірі 138,62 грн., посилаючись на невиконання [PERSON] зобов`язань з оплати наданих послуг з газопостачання. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" надійшло клопотання від 13.02.2023, у якому воно зазначає, що за усною інформацією працівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" стало відомо, що 13.01.2022 р. [PERSON] здійснив повну оплату суми позову, що є заборгованістю за спожитий природний газ, та просить закрити провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості за спожитий природний газ, стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" інфляційні втрати, 3% річних, розрахованих, та 50% сплаченого судового збору в розмірі 1 240,50 грн., та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" з державного бюджету 50% судового збору у розмірі 1 240,50 грн. Ухвалою від 05.06.2023 р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" задоволено та, зокрема, провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] основного боргу у розмірі 3 251,75 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Судом з`ясовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на ім`я [PERSON] 31.05.2019 р. відкрито особовий (абонентський) рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , та з 01.05.2019 р. по 10.11.2022 р. надавались йому та ним отримувались для власних потреб послуги з постачання природного газу, що підтверджується розрахунком споживання природного газу б/н б/д, довідкою б/н б/д та фінансовим станом б/н б/д, виданими Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (а. с. 10, 11, 12). Таким чином [PERSON] з 01.05.2019 р. по 10.11.2022 р. був (індивідуальним) споживачем комунальних послуг у розумінні статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та споживачем у розумінні статі 1 Закону України "Про ринок природного газу". [PERSON] у період з 01.05.2019 р. по 10.11.2022 р. отримував природний газ, який постачало Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ", однак не здійснював у повному обсязі оплату за постачання природного газу, у зв`язку з чим станом на 10.11.2022 р. утворилась заборгованість у розмірі 3 251,75 грн., що підтверджується розрахунком споживання природного газу б/н б/д (а. с. 11). [PERSON] не подав будь-яких доказів на спростування цих обставин. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Абзацами першим та другим пункту 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. № 2496, визначено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділів V та VI цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведених у позовній заяві розрахунків вбачається, що розмір інфляційних втрат становить 294,17 грн., а розмір 3% річних становить 138,62 грн. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" інфляційних втрат у розмірі 294,17 грн., та 3% річних у розмірі 138,62 грн. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 291,41 грн.

Outcome: approved