Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

В грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю, де просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ.Аа, сараїв літ.Б.Г., гаража літ.В, альтанки літ.Д, вбиральні літ.Е, льоху літ.Ж, літнього душу літ.З, колодязя літ.К, огорожі №1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що згідно записів з погосподарської книги за 2001-2005 роки том 3, будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , його син [PERSON] попросив його матір [PERSON] здійснювати догляд за його рідним братом [PERSON] , який проживав у вказаному будинку та був недієздатним взамін на будинок, що підтверджується розпискою від 24.07.2003 року. З січня 2003 року він разом з матір`ю стали проживати в цьому будинку з [PERSON] , якого через деякий час забрали до будинку пристарілих, де він і помер, коли, йому не відомо. З 2007 року він проживає у вказаному будинку разом з дружиною, утримує його, проводить ремонті роботи, сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради від 21.12.2020 за №311, актом обстеження фактичного місця проживання від 29.03.2021 за №79, та копіями квитанцій про сплату комунальних послуг, особовий рахунок зареєстровано на його ім`я. Вважає, що він добросовісно, відкрито, безперервно, тривало та безтитульно володіє спірним будинком, що є правовими підставами для визнання за ним права власності на нього за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, про обставини та підстави якого пояснив так, як це викладено в заяві. Представник відповідача Новогалещинської селищної рада Козельщинського району Полтавської області за угодою адвокат Гольдінова О.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність та в задоволенні позову відмовити. Третя особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, де просили розглянути справу без їх участі та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що позивач [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] з 2007 року. Це підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради від 21.12.2020 за №311, актом обстеження фактичного місця проживання від 29.03.2021 за №79, складеного комісією у складі сільського депутата [PERSON] та жителів села Остапці [PERSON] та [PERSON] затвердженого старостою села та копіями квитанцій про сплату комунальних послуг [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовим рахунок ТОВ «Полтаваенергозбут» на ім`я [PERSON] . В довідці Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області за №570 від 09.09.2019 вказано, що житловий будинок 1946 року забудови з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] згідно по господарської книги №3, особовий рахунок № [NUMBER] , належить [PERSON] , який помер [INFO] та що за даною адресою на момент смерті з ним був зареєстрований та проживав його син [PERSON] . Згідно технічного паспорту виготовленого Кременчуцьким відділенням Полтавської ТПП домоволодіння в [ADDRESS] станом на 19.03.2021 складається з житлового будинку літ.Аа, сараїв літ.Б.Г., гаража літ.В, альтанки літ.Д, вбиральні літ.Е, льоху літ.Ж, літнього душу літ.З, колодязя літ.К, огорожі №1, ринкова вартість якого згідно звіту про оцінку майна станом на 01.04.2021 становить 26 170 грн. Відповідно до довідки виконкому Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області за №311 від 21.12.2020 [PERSON] проживає без факту реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою проживають: дружина [PERSON] , 1988 р.н. та дочка [PERSON] 2012 р.н. Як слідує із спадкової справи №337/2003, [PERSON] помер [INFO] в с.Остапці Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Бондарівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 02.01.2003, актовий запис №1, який зроблено 02.01.2003. Спадщину за заповітом прийняв [PERSON] громадянин російської федерації та який проживає на території російської федерації. Згідно заповіту вчиненого 20.08.1992 посвідченого секретарем Бондарівської сільської ради, зареєстрованого за №10, [PERSON] все своє майно заповідав синові [PERSON] . 04.08.2003 державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з грошових заощаджень з процентами та компенсаційними виплатами і сертифікатами, що знаходяться на рахунках в Ощадбанку в с.Бондарі Кременчуцького району, які належали померлому [PERSON] . Відомості про інших спадкоємців, як і про те, чи отримував спадкоємець [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок в [ADDRESS] спадкова справа не містить, а інші докази відсутні. [PERSON] , який, згідно вказаної раніше довідки Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області за №570 від 09.09.2019 на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з ним в [ADDRESS] , помер [INFO] , що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті. Відомості про його спадкоємців відсутні, як і про те, чи відкривалась спадщина після його смерті. Свідки [PERSON] , [PERSON] показали в судовому засіданні, що [PERSON] знають давно, проживає він в [ADDRESS] з жінкою та донькою тривалий час, раніше там проживав [PERSON] , який помер, і там став проживати він, відремонтував будинок, доглядає за подвір`ям, обробляє земельну ділянку. Свідок [PERSON] показала в судовому засіданні, що коли помер [PERSON] , який проживав з сином [PERSON] , який був хворим, мав психічні розлади, приїхав його син [PERSON] , який дозволив їй проживати в будинку батька, і вони домовились, що буде з нею проживати [PERSON] , але потім [PERSON] ще дужче захворів, поводив себе агресивно, вона з ним не справлялась і сільська рада відправила його до спеціального будинку, а в будинку став проживати її син [PERSON] з сім`єю, будинок був старенький, в поганому стані, він його відремонтував за власні кошти, упорядив подвір`я, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, ніхто до них не звертався з приводу його там проживання, ні люди, ні сільська рада. Свідок [PERSON] показала в судовому засіданні, що вони проживають в будинку [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] з 2007 року, відремонтували його, бо він уже старий та був занедбаний, тут народилась в них донька, знає, зі слів чоловіка, що в ньому раніше проживав [PERSON] . Таким чином [PERSON] фактично з 2007 року самостійно, добросовісно, відкрито і безперервно володіє і користується домоволодінням: житловим будинком, господарськими будівлями та земельною ділянкою розташованих в [ADDRESS] та продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватися ним до теперішнього часу, доглядає за будівлями та утримує їх. З вимогами про те, що він незаконно володіє і користується домоволодінням ніхто до нього не звертався, в тому числі і представники громади. [PERSON] спадкоємців не мав. Суд критично відноситься до розписки про те, що [PERSON] відмовляться від належної йому частини житлового будинку після померлого батька [PERSON] , який розташований в с.Остапці на користь [PERSON] взамін того, що вона зобов`язується доглядати до дня смерті його рідного брата [PERSON] інваліда дитинства та не приймає до уваги при прийнятті рішення, оскільки позивач на вимогу суду не надав суду її оригіналу, а її копія викликає у суду сумніви в її достовірності. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.2 ст.344 ЦК України). Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі ( ч.1 ст.344 ЦК України). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. З ст. 344 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 вказано, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном, а саме: житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належним [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняв [PERSON] та не оформив своїх спадкових прав на нього, і з 2007 року продовжує відкрито та безперервно ним володіти протягом десяти років. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 911/141/18 від 06 лютого 2019 року, що однією з умов набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є добросовісність особи саме на момент заволодіння нею чужим майном. Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені ст.344 ЦК України: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт, законність об`єкта володіння, добросовісність заволодіння чужим майном, відкритість володіння, безперервність володіння, сплив установлених строків володіння, відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд його задовольняє.

Outcome: approved