Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Суязова Галина Василівна, звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Позов обґрунтовано тим, що позивач та\~відповідач проживали\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу. Під час\~перебування у\~фактичних шлюбних\~відносинах у\~сторін народилась\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] . Після народження\~доньки сторони\~продовжували проживати\~разом. Однак,\~у зв`язку\~із погіршенням\~стосунків,\~відповідач залишив\~спільне місце\~проживання сторін,\~а на\~початку 2023\~року виїхав\~за межі\~території України. З моменту\~припинення спільного\~проживання,\~відповідач взагалі\~не цікавився\~донькою,\~не утримував,\~участі у\~вихованні не\~брав. Між сторонами відсутня домовленість про утримання доньки та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивача до суду. У позові зазначено, що позивач на\~даний час\~не працює,\~самостійно виховує\~ще одну\~дитину -\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на утримання\~якого отримує\~аліменти від\~ [PERSON] ..\~Донька [PERSON] \~також проживає\~з позивачкою.\~Позивач отримує\~щомісячну допомогу\~на доньку\~в розмірі\~860,00\~грн.. Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно,\~відповідач є\~власником квартири\~в місті\~Ужгород,\~а також\~співвласником будинку\~в м.\~Перечин в\~розмірі 3/4. Також відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2022 року з відповідача також стягуються аліменти на двох інших дітей по 5000 на кожну дитину. Враховуючи, що відповідач знаходиться за кордоном, є працездатним, здоровим, інших осіб на утриманні не має, відомості про майновий стан свідчать про високий рівень його матеріального становища та спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на дітей від іншого шлюбу в розмірі 10000,00 грн.,з метою забезпечення рівних прав та обов`язків дітей відповідача, позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення нею повноліття. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.36). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Суязова Г.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялись належним чином. При цьому, 25.05.2023 року представник позивача подала заяву згідно якої просила розгляд справи здійснювати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявсь належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав. При цьому, 08.05.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, згідно якої просив врахувати, що він вже є платником аліментів на двох дітей, на підтвердження чого долучив копію рішення суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: батько [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2022 року (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] (а.с.9), витягом з реєстру територіальної громади за №2022/000842106 від 19.10.2022 року (а.с.15). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2012 року слідує, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , батьком дитини є [PERSON] (а.с.17). З історії по картковому рахунку [PERSON] за період з 01.09.2022 по 08.03.2023 року вбачається, що остання отримує від [PERSON] аліменти на користь [PERSON] (а.с.19-20). Згідно довідки Перечинського УСЗН від08.03.2023 року №164 [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Ужгородської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с.16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №325183655 від 08.03.2023 року, [PERSON] належить на праві власності, на підставі договору дарування, квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 21,8 кв.м, житловою площею 11,6 кв.м., також він є власником 3/4 будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м. (а.с.21-22). Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2022 року у справ №308/1878/22, яке набрало законної сили 15.07.2022 року ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 грн. та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 грн., а разом 10\~000,00 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 07.02.2022 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.48-50). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~ЗУ «Про\~державний бюджет\~України на\~2023\~рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком до 6 років - 2272 гривні. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.184\~Сімейного кодексу\~України суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180\~СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 0712.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, § 54). Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Із матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, за рішенням суду сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , та є власником 3/4 будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, суд бере до уваги, що позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував отримання відповідачем доходу від використання вказаного майна. Так, загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, передусім акти сімейного законодавства, повинні відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права, безумовно, спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів за депозитами, орендна плата тощо). Суд також враховує, що у позовній заяві позивач не посилається на те, яку суму коштів вона витрачає щомісячно на утримання дитини. Таким чином,\~враховуючи наведені\~вище обставини,\~

Outcome: partial