Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом у якому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.11.2000 у Прилуцькому відділі реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), визнати проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з позивачем. 20.10.2021 від відповідача надішли заперечення на позовну заяву, згідно яких проти задоволення позивних вимог заперечує, оскільки це суперечить інтересам сім`ї. У грудні 2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 18.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд своєю ухвалою від 06.10.2022 залишив без розгляду позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з позивачем, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком об`єднав в одне провадження, та призначив підготовче засідання у відкритому судовому засіданні. Суд своєю ухвалою від 11.11.2022 ухвалив закрити підготовче провадження та призначити об`єднану справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, залучити в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] - КЗ «Цент надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучацького району Київської області», зобов`язати КЗ «Цент надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучацького району Київської області» надати до суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, зобов`язати Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради надати до суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком. Суд своєю ухвалою від 28.02.2023 ухвалив залучити в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] замість КЗ «Цент надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучацького району Київської області» - Виконавчий комітет Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської, зобов`язати Службу у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області надати до суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. ІІІ. Позиції сторін. Сторони до судового засідання не з`явилися. Представник [PERSON] подав до суду клопотання, згідно якого просить розглядати справу за їх відсутності, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивача змінити на дошлюбне, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Представник [PERSON] подав до суду клопотання, згідно якого просить розглядати справу за їх відсутності, просить врахувати, що умови проживання як матері так і батька є рівнозначними, на даний час перешкод у спілкуванні дитини з батьком не створюють, не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Сторони зареєстрували шлюб 25.11.2000 року у Прилуцькому відділі реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №381 (а.с.10). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). [PERSON] є депутатом Прилуцької районної ради, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.42,45). Згідно акту обстеження місця проживання [PERSON] - [ADDRESS] , умови проживання хороші, у квартирі зроблений ремонт, у дитини є власна об лаштована кімнати, мати з дитиною разом проводять час (а.с.89-95). Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи за місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] , помешкання пристосоване для проживання дитини, умови створені для всебічного розвитку та комфортного життя дитини (а.с.104-112). Згідно висновку служби у справах дітей щодо визначення місця проживання дитини, служба вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю (а.с.140-144). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Враховуючи викладене вище та те, що сторонами позовні вимоги за первісним позовом визнано, перешкоди у спілкуванні батька з дитиною не створюються, [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги за первісним позовом, розірвавши шлюб між сторонами та визначивши місце проживання дитини разом з матір`ю. Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а у задоволенні вимог за зустрічним позовом необхідно відмовити. VІ. Розподіл судових витрат. Представники сторін просили не відшкодовувати понесені судові витрати та залишити у межах понесених сторонами.

Outcome: approved