Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 155. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та із своїми окремими інтересами, моральними принципами та устоями. Сторони проживають разом, проте спільного господарства не ведуть, майнових спорів не мають. Позивач вважає, що примирення неможливе. Ухвалою від 09 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою від 08 березня 2023 року клопотання [PERSON] про надання строку для примирення задоволено, провадження у справі зупинено до закінчення двомісячного строку, наданого сторонам для примирення. Ухвалою від 09 травня 2023 року поновлено провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 22 травня 2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, у клопотанні зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання у якому просила розглядати справу за її відсутності та повідомила, що вона та відповідач не примирились, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Вказала, що після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно з ст.223 ЦК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 14 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 155, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved