Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] із [PERSON] на момент відкриття спадщини [INFO] за однією адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне майно. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса ПМНО Ющенко В.В. із заявою про прийняття спадщини. Згідно Постанови приватного нотаріуса ПМНО Ющенко В.В. № 313/02-31 від 23.12.2022р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , на майно гр. [PERSON] , яке вона прийняла шляхом спільного проживання з нею на момент відкриття спадщини. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату і час судового засідання. Представник позивача, адвокат Бибик Володимир Анатолійович, в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання, подавши до суду заяву про розгляд позову без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19.03.2013р. [PERSON] померла [INFO] . Згідно Постанови приватного нотаріуса ПМНО Ющенко В.В. № 313/02-31 від 23.12.2022р. спадкоємцями [PERSON] є її дочки [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі). Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , на майно гр. [PERSON] . В мотивувальній частині Постанови зазначено, що [PERSON] на момент смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Оскільки позивачем [PERSON] не подано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини [PERSON] шляхом спільного проживання з [PERSON] за однією адресою на час відкриття спадщини, заявнику було відмовлено в оформлені спадкових прав. Згідно заповіту, посвідченого четвертою Полтавською державною нотаріальною конторою № 2-4395 від 28.12.1995р. [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] . Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р. (надалі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно п.3.22 Порядку, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП ЖЕО №2 ПМР від 20.12.2022р. №2425. Згідно поштової кореспонденції, поданої позивачем, спадкодавець [PERSON] у 2013р. та в інші періоди, фактично проживала і отримувала листи по [ADDRESS] . Згідно акту проживання від 28.12.2022р. [PERSON] [INFO] фактично проживала по [ADDRESS] . Згідно розрахункових книжок КП «Полтававодоканал» за 2013р. спадкодавець [PERSON] здійснювала комунальні платежі від імені матері [PERSON] по [ADDRESS] . Таким чином суд вважає доведеною обставину фактичного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] з [PERSON] на момент відкриття спадщини [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved