Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

В квітні\~2023\~року позивач\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з розміру 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на стягнення 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Представник позивачки за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.22) надала суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення(а.с.33) Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення(а.с.32), однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов відповідач не подав, а тому зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] (а.с.9). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини задоволено частково; стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позичаючи стягнення з 20 серпня 2018 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] ; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено(а.с.14-17). Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа,\~яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю\~ задоволено у повному обсязі; визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); стягнуто з\~ [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь\~ [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму судового збору у розмірі 704,80 грн.(а.с.18-21). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні нового розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дитини, те що дитина сторін підросла і потребує у зв`язку з цим більших витрат. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти з розміру 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на стягнення 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191, ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved