Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач у листопаді 2021 року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розподіл майна подружжя, просив суд розділити спільне майно подружжя, що складається із квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 17.07.1992 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] , який є повнолітнім. Під час шлюбу вони з [PERSON] придбали трьохкімнатну квартиру житловою площею 60 кв.м., загальною площею 104,8 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду\~\~Хмельницької області від 05.06.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач неодноразово пропонував колишній дружині продати квартиру або здійснити її розподіл, однак мирним шляхом вона не бажає вирішити спір. У зв`язку із викладеним, позивач змушений звертатись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі №686/28556/21 та призначено підготовче судове засідання. 31.01.2022 року до суду надійшов зустрічний позов від [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та виплату грошової компенсації, в якому [PERSON] просила суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] , легковий автомобіль марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] . В порядку поділу майна визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини автомобіля марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] в сумі 252\~229,50 грн. В судовому засіданні від 10.03.2022 року судом об`єднано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та здійснення грошової компенсації з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя в одне провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2022 року за клопотанням представника позивача, призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.\~Хмельницький, вул.\~Володимирська 109). На вирішення експертизи поставлено питання: яка дійсна(ринкова) вартість транспортного засобу, автомобіля марки AUDI A6,2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , №\~кузова/шасі [NUMBER] станом на дату проведення експертизи, з урахуванням технічного стану та за умови огляду автомобіля. 08.09.2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 997/22-26 від 23.08.2022 року, згідно з яким дійсна ринкова вартість транспортного засобу автомобіля марки AUDI A6,2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , №\~кузова/шасі [NUMBER] станом на дату проведення експертизи, з урахуванням технічного стану та за умови огляду автомобіля складає 457801,27\~грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2022 року провадження у справі поновлено. 18.11.2022 року [PERSON] збільшив позовні вимоги та просив суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , легковий автомобіль марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] . В порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати право власності на дану 1/2 частину квартири за [PERSON] ; стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1\~243\~380 грн., із урахуванням грошової компенсації 1/2 частини автомобіля марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] у розмірі 228\~900, 63 грн., а саме: 1014 479,37 грн. та судові витрати в розмірі 3020 грн. 32 коп., а всього 1017 499 грн. 69 коп.; визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] ; звільнити [PERSON] від сплати судового збору. 18.11.2022 року [PERSON] збільшено позовні вимоги, просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошову компенсацію 1/2 частини автомобіля марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] в сумі 335\~516,9 грн., решту вимог залишила без змін. Сума до стягнення збільшена [PERSON] , оскільки пошкодження автомобіля та погіршення його технічного стану обумовлено використанням його одноосібно [PERSON] і не в інтересах сім`ї. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні основний позов підтримала та наполягала на його задоволені; зустрічний позов не визнала. [PERSON] та її представник в судовому засіданні основний позов заперечили; зустрічний позов підтримали. [PERSON] підтвердила, що пошкодження спірного автомобіля відбулося під час перебування сторін у шлюбі. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~\~за основним позовом та зустрічним підлягають задоволенню частково. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17.07.1992 року, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2019 року. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали трьохкімнатну квартиру житловою площею 60 кв.м., загальною площею 104,8 кв.м. по [ADDRESS] та легковий автомобіль марки AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] , що підтверджується копіями правовстановлюючих документів. За звітом №01-22, 2022р. про незалежну оцінку майна, судовий експерт Марченков Г.Г. визначив вартість транспортного засобу AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] № кузова/шасі [NUMBER] -504\~459 грн. До звіту не долучено результатів здійсненого огляду автомобіля, його фотофіксації. Не погодившись з оцінкою транспортного засобу здійсненою [PERSON] на замовлення [PERSON] , представник [PERSON] клопотала про проведення експертизи щодо визначення вартості спірного автомобіля на дату проведення експертизи, відповідно до якої вартість спірного автомобіля на дату експертного дослідження складає 457\~801,27 грн. Вартість визначена з урахуванням технічного стану та із здійсненням огляду автомобіля. За висновком експерта №1005ед/022 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 30 листопада 2022року, виділ в натурі частки квартири [ADDRESS] відповідно до вимог нормативно-правових актів є технічно неможливий через існуюче об`ємно-планувальне рішення житлового будинку, що не дає можливості облаштувати дві ізольовані квартири з окремими входами та комплексами мінімально необхідних приміщень, враховуючи недопустимість розміщення туалету та ванної кімнати над житловими кімнатами і кухнями, а також кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати. За висновком про вартість майна від 11.11.2022 року вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] складає 2 486\~760 грн. Сторонами не заперечено, що автомобіль було пошкоджено в часовому проміжку, який охоплює перебування сторін у шлюбі. Керував транспортним засобом [PERSON] . Використання автомобіля [PERSON] всупереч інтересам сім`ї не доведено суду. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина четверта статті 41 Конституції України,\~частина перша статті 321 ЦК України). Згідно частини першої статті 21 СК України шлюб - сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ч.4 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно з ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення ч.4, 5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до\~частини другої статті 364 ЦК України\~якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Тлумачення\~частини третьої статті 358 ЦК України\~свідчить, що право співвласника на компенсацію може виникати як в разі повної неможливості задоволення вимог співвласника на одержання у користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (наприклад, частка співвласника в спільній частковій власності є незначною і надання йому її у володіння та користування неможливо), так і в тому випадку, якщо співвласнику надається у володіння і користування частина майна, яка є меншою за його частку в праві спільної часткової власності. Випадки, коли співвласник майна у порядку поділу спільного, часткового майна бажає отримати за належну йому частку в спільному майні, шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно, врегульовані\~статтею 364 ЦК України. Висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14 та від 13 січня 2016 року та у справі № 6-2925цс15. Так, у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року в справі № 6-4цс14 зроблено висновок, що при вирішенні справи слід було враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Враховуючи викладене, відсутність доказів можливості сплати [PERSON] компенсації частки у заявленому розмірі у спільній квартирі, заперечення нею можливості здійснення компенсації, враховуючи режим спільної сумісної власності, беручи до уваги інтереси всіх її учасників, що передбачає заборону обмеження прав одних учасників за рахунок інших, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] компенсації вартості частини квартири за адресою [ADDRESS] у розмірі 1014 479,37 грн. із урахуванням різниці грошової компенсації частини автомобіля AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року в справі № 6-2925цс15 зроблено висновок, що з врахуванням закріплених в\~пункті 6 статті 3 ЦК України\~засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до\~частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Задоволення позову в частині вимог про здійснення грошової компенсації [PERSON] призведе до порушення\~ст. 1 Першого Протоколу\~до Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, оскільки відповідач неспроможна сплатити позивачу грошову компенсацію за частку в квартирі, а відсутність у неї коштів може призвести до примусового виконання рішення суду шляхом продажу квартири і відповідно позбавлення відповідача житла та права власності на дане житло, відповідач не давала згоди викупити у позивача його частку у праві власності, а примушувати її до цього є також порушенням її прав, оскільки законодавством не передбачено можливості набуття права власності у примусовому порядку, виплата компенсації частки позивача становитиме для відповідача надмірний тягар. За таких обставин присудження за рішенням суду грошової компенсації частки позивача з відповідачки, яка сплатити таку компенсацію неспроможна, та визнання за останньою всупереч її волі права власності на частку позивача є використанням одним співвласником свого права власності на шкоду іншому співвласнику, що суперечить вимогам\~ст. 319 ЦК України, та принципу пропорційності цивільного судочинства та порушення розумного балансу приватних інтересів. Вказане узгоджується з правовими висновками викладеним у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 371/1369/15-ц. В той же час, зважаючи на фактичне користування автомобілем AUDI A6, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , заявлені вимоги за зустрічним позовом в частині визнання за [PERSON] права власності на автомобіль є підставними. Визнаючись з розміром компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, суд брав до уваги експертний висновок актуальний на дату проведення експертизи, що вчинялась під час розгляду справи, враховуючи технічний стан автомобіля та його безпосередній огляд експертом. Експертний висновок [PERSON] не брався судом, зважаючи на вищевикладені аргументи до уваги, та оцінений як неналежний та недопустимий доказ. Сума компенсації за частину автомобіля відповідно складає 457\~801,27 грн.:2=228\~900,63 грн. Зважаючи на викладене, очевидними є висновки про статус майна:квартири за адресою [ADDRESS] , легкового автомобіля марки AUDI A6,2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , кузов/шасі [NUMBER] як об`єктів спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , та відповідно частки сторін у цьому майні є по кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved