Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7398 га, що розташована на території Комишівської сільської, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0876; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5462 га, що розташована на території Комишівської сільської, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:002:0712; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1045 га, що розташована на території Комишівської сільської, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:002:0991; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - 1/3 частину права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7398 га, що розташована на території Комишівської сільської, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0876, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463473 виданого 29.11.2010; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5462 га, що розташована на території Комишівської сільської, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:002:0712, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463472 виданого 29.11.2010; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1045 га, що розташована на території Комишівської сільської, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:002:0991, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] виданого 11.04.2014; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1087 від 30.08.2021; - 1/3 частина права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061502, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року), яка належала йому на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2019 по справі № 500/5424/19. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.06.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 66634628 від 29.09.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00032858738 від 29.09.2021 року; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.1979 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.02.2021 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.06.1992 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як було з`ясовано судом, [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.08.2021 року за № 1087, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved