Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

01 червня 2022 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі ПрАТ «СК «Альфа Страхування») про стягнення страхового відшкодування. Позовна заява мотивована тим, що 18 лютого 2022 року приблизно о 17:40 год на перехресті вулиць Кобилянського та Лермонтова, неподалік приміщення 26а по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі сталася ДТП за участю автомобілів ВМW, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та Nissan, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2022 [PERSON] було визнано визнаний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб ВМW, державний номерний знак [NUMBER] на праві приватної власності належить позивачу, та внаслідок ДТП зазнав механічних ушкоджень. Автомобіль Nissan, державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений у ПрАТ «СК «Альфа Страхування», поліс № АР/1986416. На адресу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 22.02.2022 та заяву (повторну) про виплату страхового відшкодування 15.03.2022, які були отримані 06.04.2022. 20\~квітня 2022\~року на\~адресу відповідача\~було направлено\~адвокатський запит\~до якого\~додано висновок\~транспортно-товарознавчого\~дослідження Д2/03/22\~від 05.03.2022\~на суму\~3500\~грн,\~та постанову\~суду про\~притягнення [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності.\~На вказаний\~запитПрАТ «СК «Альфа\~Страхування» надало\~відповідь від\~06.05.2022\~в якій\~страховик посилаючись\~на повідомлення\~ТОВ «ЕДАК»\~зазначив,\~що не\~може встановити\~завданий матеріальний\~збиток власникові\~транспортного засобуВМW, державний номерний знак [NUMBER] , що на думку позивача є неправдивим, оскільки висновком було встановлено вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власникові пошкодженого автомобіля ВМW, державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 90538,09 грн, та за проведення транспортно-товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 3500 грн. Посилання відповідача на телефонну розмову з позивачем від 11.04.2022 є безпідставним та недоведеним. Крім того, відповідач не підтвердив, що ТОВ «ЕДАК» має законні підстави для проведення огляду пошкодженого автомобіля. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 90538,09 грн, судовий збір 992,40 грн, оплату послуг експерта 3500 грн, та витрати на правничу допомогу 15000 грн. 14\~листопада 2022\~року представник\~відповідача Лук`янчук\~А.В.\~надав суду\~відзив на\~позов.\~Як на\~підставу заперечень\~посилається на\~те,\~що 06\~квітня 2022\~року ПрАТ\~«СК «Альфа\~Страхування» отримано\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду та\~заяву про\~виплату страхового\~відшкодування за\~підписом [PERSON] ,\~щодо події,\~яка сталася\~18.02.2022,\~за адресою:\~Дніпропетровська область,\~м.\~Кривий Ріг,\~вул.\~Старовокзальна та\~вул.\~Лермонтова,\~за участю\~транспортних засобівNissan, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ВМW, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Транспортний засібNissan, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований у відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № АР-1986416 від 17.08.2021. 07 квітня 2022 року відповідач подав заявку до асистуючої компанії ТОВ «ЕДАК» для проведення огляду пошкодженого належного позивачу транспортного засобу. Згідно наданого повідомлення ТОВ «ЕДАК» від 13.04.2022 встановлено, що 11.04.2022 в результаті телефонної розмови з контактною особою [PERSON] було повідомлено, що автомобіль не буде надано до огляду ТОВ «ЕДАК» оскільки по замовленню останньої вже було проведено незалежну оцінку автомобіля та розпочато його ремонт. Після цього, 18.04.2022, 24.05.2022, та 24.06.2022 відповідач направив позивачу письмові вимоги про надання пошкодженого транспортного засобу для огляду, однак останньою вимоги страхової компанії були проігноровані. Позивачем не було збережено пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до моменту огляду його представником страховика. У зв`язку з недотриманням позивачем обов`язку, встановленого п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) унеможливило відповідача визначити в порядку встановленому чинним законодавством України розмір завданих збитків. Також, представник відповідача вважає розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн надмірно завищеними, такими, що не відповідають складності справи, а тому просив суд відмовити позивачу в позові. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2022, яка набрала законної сили 19.04.2022, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено, що 18 лютого 2022 року о 17:39 год, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу на перехресті вул. Лермонтова та Старовокзальній водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки Nissan,\~державний номерний\~знак [NUMBER] , виїхавши\~на регульоване\~перехрестя на\~червоний забороняючий\~сигнал світлофора,\~скоїв зіткнення\~з транспортним\~засобомВМW, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який перетинав дане перехрестя по вул. Лермонтова на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 8.7.3е ПДР України.\~ Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 1243, автомобіль ВМW, державний номерний знак [NUMBER] ,\~належить на\~праві власності [PERSON] .\~ Автомобіль Nissan, державний номерний знак [NUMBER] , станом на 18.02.2022 був застрахований в ПрАТ «СК «Альфа Страхування», що підтверджується полісом № АР/1986416 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.08.2021. Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п 22.1 ст. 22 Закону). 06 квітня 2022 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було отримано від позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування щодо події, яка сталася 18.02.2022, після чого листами від 18.04.2022, від 24.05.2022, та від 24.06.2022 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» зверталось до позивача з вимогою про надання пошкодженого транспортного засобу для огляду. Пунктом 34.2. статті 34 Закону визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхованого випадку та розміру збитків. Позивачем самостійно було проведено транспортно-товарознавче дослідження, яким визначено вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору автомобілю ВМW, державний номерний знак [NUMBER] , станом на 02.03.2022, в розмірі 90538,09 грн, що підтверджується висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д2/03/22 від 05.03.2022. Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язанні зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортного засобу). Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ) про всі відомі їй обставити та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документу. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально (п. 33.1.1 ст. 33-1 Закону). Підпунктом 37.1.3 ст. 37 Закону передбачено, що невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону). Таким чином, суд вважає, що позивачем не було дотримано вимог Закону, на неодноразові звернення відповідача щодо надання транспортного засобу для огляду не реагувала, та без належних підстав самостійно провела експертне транспортно-товарознавче дослідження пошкодженого автомобіля, а тому суд вважає, що відсутні підстави відшкодування позивачу страховою компанією майнової шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, серія A № 303-A, параграф 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), рішення від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, параграф 32). Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed