Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

В лютому 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2019 у справі №591/4272/19 вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн 00 коп на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 08.07.2019. [INFO] син позивачки і відповідача - [PERSON] досяг повноліття. Відтак, стягнення аліментів на його утримання за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2019 припинено. З моменту ухвалення рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/4272/19 значно змінився матеріальний стан позивачки: внаслідок повномасштабного вторгнення РФ вона змушена була разом з дітьми покинути місце їх постійного проживання і переміститися до м. Ковель, де довелось шукати житло та пристосовуватись до нових життєвих умов. Позивачка з дітьми втратили звичний режим їх життя, сталий побут. Крім того, значно зросли ціни на їжу та одяг, речі першої необхідності, у зв`язку із чим на повноцінне утримання дітей недостатньо коштів у розмірі, визначеному рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2019. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дітей постійно збільшуються. Відповідач в додаткових витратах на утримання дітей участі не бере. Позивачка щомісячно самостійно несе витрати на утримання дітей в значно більшому розмірі, ніж розмір присуджених аліментів. Власними силами позивачка намагається матеріально забезпечити, доглянути та виховати неповнолітніх дітей, а також матеріально допомагати повнолітньому сину, виконувати всі інші обов`язки, покладені на позивачку законом, та які покликані забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Крім того, змінилось матеріальне становище батька дітей, який наразі проходить службу в лавах ЗСУ та отримує стабільну заробітну плату значно в більшому розмірі, ніж у нього була на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів. Відтак, відповідач є працездатним, має стабільний дохід, тому може сплачувати аліменти, які частково забезпечили б належний рівень життя, необхідний для гармонійного розвитку дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). З огляду на вище викладене позивачка просила суд змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/4272/19, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн 00 коп на кожну дитину на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання обох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09.05.2023. 03.05.2023 до суду надійшла заява відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.05.2023 у задоволенні клопотання відмовлено, судове засідання відкладено до 30.05.2023. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 26.06.2015 Зарічним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 06.09.2017 Зарічним районним у місті Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2019 у справі №591/4272/19 стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн 00 коп на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 08.07.2019. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №755-5000516391 від 25.05.2023, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №755-5000516452 від 25.05.2023, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №755-5000516418 від 25.03.2022 року [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З довідки про грошове забезпечення та інші одноразові виплати [PERSON] в військовій частині [NUMBER] за 2022 вбачається, що останній має сталий щомісячний дохід. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Вказана вище правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження № 61-2698св21). Статтею 7 Закону «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня прожитковий мінімум становить - 2833 гривень. Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, зважаючи на особу платника аліментів, а також беручи до уваги інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки такий розмір аліментів визначено у відповідності до фактичних обставин справи та узгоджується із вимогами закону. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved