Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму боргу за послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2014 року по 01.02.2021 року в сумі 40 390 грн. 28 коп., інфляційні втрати 3 725 грн. 90 коп., 3% річних - 2 114 грн. 07 коп., всього 46 230 грн. 25 коп., та судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначає наступне. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - позивач) за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню (споживачам), яке відповідно до положень Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила № 630) зобов`язане здійснювати оплату за отриману послугу з централізованого опалення, відповідно до встановлених тарифів. Так, згідно ст. 10 ЖК Української РСР, громадяни зобов`язані додержуватися правил користування жилими приміщеннями. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992р. № 572 (зі змінами), власник, наймач (орендатор) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач- фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово- комунальні послуги для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлової - комунальної послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник несе тягар утримання належного йому майна. Ст. 11 ЦК України, встановлено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків у громадян України, зокрема - зобов`язання: «...можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування». Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року по справ і№6-2951цс15 від 20.04.2016 року). Позивач на виконання своїх зобов`язань, згідно вище перелічених нормативно- правових актів України, надав відповідачам послугу з централізованого опалення і гарячого водопостачання, за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання, а відповідачі зобов`язані оплатити отриману послугу. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за спожиту послугу у відповідачів у період з 01.10.2014 року по 01.02.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 40 390,28 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають бути виконані належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, окрема сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням вставленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Вищезазначені обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Так, відповідачам, внаслідок порушення ними вимог чинного законодавства, нараховано інфляційні втрати -3 725,90 грн. та 3 % річних - 2 114,07 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала клопотання, згідно якого позов підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, відзиву на позов не подавали, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.6), детальний розрахунок заборгованості (а.с.7), розрахунок суми компенсації та трьох процентів річних (а.с. 8). Суд,

Outcome: approved