Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Самгородоцької сільської ради Хмільницького (раніше Козятинського) району Вінницької області, право на яку мала [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах. Вонає єдиною спадкоємицею майна матері за законом. На даний час позивач вирішила належним чином оформити спадщину, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній. Вирішення питання про успадкування нею земельної частки (паю) можливе лише в судовому порядку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у їхню відсутність. Представник відповідача Самгородоцької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, справу просить розглянути у його відсутність. Оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.6-9). З повідомлення державного кадастрового реєстратора вбачається, що відомості про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) або державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Самгородоцької сільської ради, виданого на ім`я [PERSON] , в місцевому фонді документації із землеустрою відділу відсутні (а.с.14). Згідно з рішенням загальних зборів колективу і пенсіонерів сільськогосподарського акціонерного товариства відкритого типу «Самгородоцьке» від 17.05.2002 [PERSON] була внесена в списки членів САТ «Самгородоцьке» під порядковим номером 257 як така, що мала право на отримання земельної частки (паю), що підтверджується довідкою №1202 від 25.07.2022 (а.с.15). Відповідно до довідки про правовий статус земельних ділянок власників земельних часток-паїв по Самгродоцькій сільській раді за №380 від 03.07.2004, виданої Козятинським районним відділом земельних ресурсів, за [PERSON] рахувалася земельна частка-пай за №380 та площею 3,48 га, що підтверджується довідкою №1203 від 25.07.2022 (а.с.16). Згідно з розпорядженням про затвердження протоколів зборів громадян, які набули права розподілу земельних часток (паїв) та узгодження меж між земельними наділами на території адміністративного підпорядкування Самгородоцької сільської ради та додатку №2 до даного розпорядження [PERSON] ввійшла до списку померлих громадян, яким не видавались державні акти на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату, номер його паю 380, площа якого 3,48 га (а.с.17-18). Суд, дослідивши копію спадкової справи №104/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановив, що позивач у встановлений законодавством строк спадщину після смерті її матері прийняла, оскільки на підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. За наслідками звернення позивача до приватного нотаріуса для подальшого оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , останній відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,48 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Самгородоцької сільської ради Хмільницького (раніше Козятинського) району Вінницької області, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не надано оригіналів правовстановлюючих документів на вказане вище спадкове майно (а.с.36-49). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі №145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Частиною 2 ст. 548 ЦК УРСР визначалося, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.04.2004 № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене вище, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,48 га, право на яку мала [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: approved