Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 11484,29грн. основний борг, суму інфляційних збитків 977,94 грн., суму 3% річних в розмірі 356,96 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.01.2015 року позивач розпочав виконання функцій управителя багатоквартирними будинками по Металургійному району в м. Кривому Розі. Позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , власником якого є саме відповідач, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом, оскільки відповідач не здійснює плату за надані послуги. Відповідач надав до суду відзив та додаткові пояснення, згідно яких просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно до\~ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач по справі надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією у Дзержинському (на теперішній час Металургійному) районі м. Кривого Рогу, в тому числі й до будинку [ADDRESS] . В період з 01.03.2019 по 01.11.2022 року, відповідачу за адресою: [ADDRESS] , позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, однак відповідачем оплата за надані житлово-комунальні послуги не здійснювалася, що призвело до утворення заборгованості в сумі 11484,29 грн. Ухвалою суду від 01.02.2023 року судом було частково задоволено клопотання відповідача та вирішено витребувати від TOB СІТІСЕРВІС-КР акти виконаних робіт з розшифровкою за кожен місяць з 01.03.2019 по 01.11.2022 р. На виконання вказаної ухвали стороною відповідача було надано акти виконаних робіт з розшифровкою за кожен місяць з 01.03.2019 по 01.11.2022 р. 06.04.2023 року представник відповідача адвокат Глазунова А.М. ознайомилась з документами, витребуваними за клопотанням сторони відповідача, заперечень або спростувань щодо виконаних робіт, згідно наданих актів, стороною відповідача не надано. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.07.2002 року по теперішній час (а.с. 15) Доказів мешкання відповідача за іншою адресою до матеріалів справи не надано. При цьому правильність нарахування заборгованості, інфляційних витрат, 3% річних відповідача підтверджується наданими позивачем розрахунками по буд [ADDRESS] , який перевірений судом (а.с.5,6). Правильність нарахування зазначених сум відповідачем не спростована. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивач вносить завідомо неправдиві відомості в акти виконаних робіт, в фінансові документи, на підставі яких виставляються рахунки,проте на підтвердження вказаних обставин не надано жодних доказів. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідач зареєстрований та мешкає у вказаному помешканні з 09.07.2002 року, тому відповідно до\~статті 322 ЦК України\~зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач [PERSON] у встановлені законом строки не вносив плату за отримані житлово-комунальні послуги та є мешканцем приміщення у спірному періоді, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за житловокомунальні послуги в розмірі 11484,29 грн., інфляційні збитки в розмірі 977,94 грн., 3% річних в розмірі 356,96 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2481 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved