Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Литвиненко М.В., звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за розпискою. Свої вимоги мотивував тим, що позивач 29.01.2019 надав відповідачу у позику 2 000 доларів США, які остання зобов`язалась повернути до 29.01.2021. У власноруч написаній та наданій відповідачем позивачу розписці зафіксовано, що станом на 29.01.2019 сума боргу становить 2 000 доларів США. Відповідач свої зобов`язання за розпискою не виконала та борг позивачу не повернула. На звернення позивача щодо погашення заборгованості [PERSON] не реагує, що і стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом про стягнення боргу, в якому він просить стягнути з відповідача на його користь 78\~000,00 грн., наводячи при цьому відповідний власний грошовий еквівалент 2 000 доларів США на день звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28.03.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 04.04.2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду 10.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб. 02.05.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що позивач по справі є її колишнім чоловіком. Зазначила, що у 2019 році відповідач попросила у позивача допомогти з ремонтом квартири, де проживали спільні діти сторін, однак позивач зазначив, що може дати кошти для дітей та попросив, щоб відповідач формально написала розписку. Відповідач вважає, що позивач звернувся до суду із даним позовом лише тому, що у останнього є заборгованість зі сплати аліментів. Пресдтавник позивача адвокат Литвиненко М.В. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги за обставин, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Окрім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не прибула, про причини неявки суду повідомила, що вона знаходиться за кордоном та прибути у судове засідання не може, тому просила справу розглядати за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог - заперечила. Разом з цим, відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її перебування за межами України. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Частиною 3 ст.545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1, ч. 4 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Частинами 1, 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що 29.01.2019 [PERSON] склала розписку, за якою зобов`язалась повернути [PERSON] отримані в нього в позику 2 000 доларів США після закінчення двох років з дати її отримання, тобто до 29.01.2021 включно. Таким чином, розписка від 29.01.2019 підтверджує факт укладення між сторонами договору позики та отримання [PERSON] у [PERSON] грошових коштів із зобов`язанням повернути їх у певний строк, тобто до 29.01.2021 включно. Свої зобов`язання по поверненню позики відповідач перед позивачем не виконала, про що свідчить наявність у позивача боргового документа, який ним представлено суду. (а.с. 24). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1ст.612ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відтак, пред`явлений позов є частково обґрунтованим, а тому підлягає до часткового задоволення, оскільки станом на день звернення до суду із даним позовом (21.03.2023) відповідно до встановленого НБУ курсу валюти 1 долар США становив 36, 5686 грн. Отже, еквівалент у гривнях відповідно до суми боргу в доларах США становить 73\~137, 20 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, слід покласти на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1009, 17 грн. (позов задоволено на 94 %), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial