Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та про залишення проживання дитини з матір`ю, покликаючись на те, що сімейне життя у них не склалось. Між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Сімейні відносини між ними припинені, разом не проживають та не ведуть вони спільного господарства. Примирення неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить позов задоволити. Ухвалою судді від 06.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак представник позивача подав суду письмову заяву відповідача від 03.05.2023р., яка засвідчена нотаріусом нотаріальної колегії Валенсії та перекладеної з іспанської на українську мову, з якої видно, що відповідачу відомо, що ведеться справа про розірвання шлюбу, даний позов він визнає та просить задоволити, у зв`язку з постійним проживанням за межами України не заперечує, що справи буде слухатись без його участі, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.04.2020 року у Залізничному районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони тривалий час подружні відносини не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Сім`я розпалась. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Разом з тим, позивач у позовній заяві просив судові витрати покласти на нього, а тому суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved