Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Ковач І.В., звернулася до суду з даним позовом згідно з яким просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 28 від 08.02.2021 року про звільнення [PERSON] одночасно поновити [PERSON] на посаді викладача Комунальної організації «Середнянської дитячої школи мистецтв» та стягнути з Комунальної організації «Середнянська дитяча школа мистецтв» на її користь недоотриману заробітну плату за час затримки розрахунку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно ухвали від 17.11.2022 року у справі\~за\~позовом\~ [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Ковач\~Іван Васильович,\~до комунальної\~організації «Середнянська\~дитяча школа\~мистецтв»,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Ужгородська\~районна рада,\~про поновлення\~на роботі,\~виплату середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку та\~за час\~вимушеного прогулу\~за клопотанням\~представника позивача\~залучено до участі\~в справі\~в якості\~співвідповідача відділ культури молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу №33 від 20.08.1991 року [PERSON] була прийнята на посаду викладача по класу духових інструментів Середнянської дитячої школи мистецтв. 02.12.2020 року Ужгородською районною радою сорок четвертої позачергової сесії 7- го скликання прийнято рішення №759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв». Вважаючи вказане рішення Ужгородської районної ради № 759 від 02.12.2020 року «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв» незаконним, Ужгородською місцевою прокуратурою було подано позов до Господарського суду Закарпатської області про визнання незаконним та скасування відповідного рішення Ужгородської районної ради, а також заяву про забезпечення позову. За наслідками розгляду поданими Ужгородською місцевою прокуратурою позовної заяви та заяви про забезпечення позову Господарським судом Закарпатської області відкрито провадження у справі та 08.02.2021 року винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупиненно дію рішень №759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв» та №761 «Про ліквідацію Малодобронської дитячої школи мистецтв» - прийнятих на 44 позачерговій сесії 7 скликання Ужгородської районної ради Закарпатської області до набрання судовим рішенням законної сили. В той самий день, а саме 08.02.2020 року, попри наявність ухвали суду про забезпечення позову наказом № 28 від 08.02.2021 року, згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України [PERSON] звільнено з посади викладача Середнянської дитячої школи мистецтв у зв`язку з ліквідацією Середнянської дитячої школи мистецтв. Позивач вважає, що рішення Ужгородської районної ради №759 від 02.12.2020 року є незаконним, прийняте всупереч вимог чинного законодавства України та суперечать інтересам держави та суспільства з огляду на наступне. Позивач вказує на те, що зі змісту рішення Ужгородської районної ради, ухваленого на 44 позачерговій сесії 7 скликання від 02.12.2020 року №759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв», вбачається, що останнє прийнято всупереч вимог чинного законодавства України та суперечить інтересам відповідної територіальної громади. Зокрема, беручи до уваги те, що зазначеним рішенням передбачається припинення діяльності Середнянської дитячої школи мистецтв у вигляді ліквідації, тобто, без будь- якого правонаступництва, всупереч вимог Ужгородською районною радою проігноровано положення норм законодавства щодо необхідності погодження відповідного Міністерства культури та інформаційної політики України, оскільки останні передбачають скорочення базової мережі закладів культури місцевого рівня. Окрім цього зазначає, що відповідно до інформації розміщеної на офіційному інтернет ресурсі Ужгородської районної ради (http://uzh-rairada.gov.ua/) серед проектів рішень, розгляд яких було передбачено в рамках проведення 44 позачергової сесії Ужгородської районної ради 7 скликання був відсутній проект рішення «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв». Підтвердженням вищевказаного також є відповідь Ужгородської районної ради від 15.12.2020 р. №02-26/16 де зазначається, що проекти рішень не опубліковувалися, а були включенні до порядку денного 44 позачергової сесії районної ради 02.12.2020 року за рекомендацією засідання Президії районної ради в день проведення сесії. Всупереч ч.11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Ужгородською районною радою взагалі не було оприлюднено рішень щодо ліквідації шкіл мистецтв Ужгородського району незважаючи на те, що вказані питання мають суттєве суспільне значення, тому що стосується забезпечення надання державою освітньо-культурних послуг дитячому населенню та потребують детального опрацювання, в тому числі з урахуванням думки громадськості. При цьому, зі змісту протоколу 44 позачергової сесії Ужгородської районної ради 7 скликання від 02.12.2020 року вбачаєтсья, що в ході проведення вказаної сесії до порядку денного і регламенту роботи того ж дня було включено додаткові питання, серед яких було і питання «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв». Вважає, що [PERSON] було звільнено з посади викладача Середнянської дитячої школи мистецтв наказом № 28 від 08.02.2021 року на підставі незаконного рішення Ужгородської районної ради, всупереч діючому законодавству та ухвалі суду, якою зупинено дію рішення, яке було підставою звільнення. Окрім того, вказує на те, що позивачу з 01.02.2021 року і до моменту звільнення (08.02.2021 року) не виплачувалася заробітна плата, жодних виплат в день звільнення та в подальшому позивач не отримувала. Крім того, в наказі про звільнення № 28 від 08.02.2021 року ніде не вказано суму, належну Позивачу до виплати при звільненні; жодного іншого документу де була б зазначена інформація про суми, належні до виплати при звільненні позивачу не надавалось. 13.09.2022 року представник позивача адвокат Ковач І.В. подав до суду заяву про уточнення (зміну ) позовних вимог відповідно до якої просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 28 від 08.02.2021 року про звільнення [PERSON] одночасно поновити [PERSON] на посаді викладача Комунальної організації «Середнянської дитячої школи мистецтв» та стягнути з відповідачів солідарно на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позиція сторін справи. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ковач І.В. уточнений позов підтримав, з підстав, зазначених у позові, при цьому уточнив позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку солідарно з відповідачів, відмовившись від солідарного стягнення середнього заробітну на користь позивачки з обох відповідачів, та просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 28 від 08.02.2021 року про звільнення [PERSON] одночасно поновити [PERSON] на посаді викладача Комунальної організації «Середнянської дитячої школи мистецтв» та стягнути саме з відділу культури, молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь\~ [PERSON] середній\~заробіток за\~час вимушеного\~прогулу. Додав, що Ужгородським міськрайонним судом уже задовольнялися декілька аналогічних позовів і рішення набрали законної сили. Представник відповідача відділу культури молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області Русин М.Я. у судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись а те, що належним відповідачем у справі повинна бути Середнянська територіальна громада, оскільки саме їй передано на баланс майно «Середнянської дитячої школи мистецтв». Також підтвердила , що декілька аналогічних позовів уже розглянуто судом, позовні заяви судом задоволені і рішення набрали законної сили. Представник відповідача комунальної організації «Середнянської дитячої школи мистецтв» в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Відзив на адресу суду не надходив. Представник третьої особи - Ужгородської районної ради в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявні письмові пояснення голови Ужгородської районної ради відповідно до яких зазначає, що прийняття наказу № 28 від 08.02.2021 року про звільнення [PERSON] відбулося в рамках діючого законодавства так як голова ліквідаційної комісії була уповноваженою на те рішенням Ужгородської районної ради та розділом 9 Статуту Середнянської ДШМ, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Просив вімовити у задоволенні позову. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно наказу №33 від 20.08.1991 року [PERSON] була прийнята на посаду викладача по класу духових інструментів Середнянської дитячої школи мистецтв, що підтверджується записами у трудовій книжці заповненої на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] . 02.12.2020 на 44 позачерговій сесії 7 скликання Ужгородської районної ради Закарпатської області на підставі ст.ст.\~43,\~60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 712-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області», листа Відділ культури, молоді та спорту Ужгородської райдержадміністрації\~від 18.11.2020 №95/01-18 прийнято рішення №759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв». Відповідно до наказу голови ліквідаційної комісії Середнянської ДШМ № 28 від 08.02.2021 року, \~ на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією Середнянської дитячої школи мистецтв, що відбулася на підставі рішення 44 (позачергової) сесії 7 скликання Ужгородської районної ради Закарпатської області від 02.12.2020 № 759, [PERSON] звільнено з посади викладача Середнянської дитячої школи мистецтв . Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.07.2021, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 (справа №907/5/21), визнано незаконним та скасовано рішення Ужгородської районної ради, прийняте на 44 позачерговій сесії 7 скликання від 02.12.2020 № 759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв». Відповідно до довідки відділу культури молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області №55/01-18 від 20.06.2022 року вбачається, що розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували дню звільненню [PERSON] з Середнянської дитячої школи мистецтв, становить 17168,06 грн. за грудень 2020 року та 17001,10 грн. за січень 2021 року. Відповідно до ч.4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Середнянська дитяча школа мистецтв діє на підставі Статуту Середнянської дитячої школи мистецтв, затвердженого рішенням десятої сесії VII скликання Ужгородської районної ради від 08.12.2016 року № 198, з якого вбачається, що: - п. 1.5. Засновником (власником) Закладу є Ужгородська районна рада; - п.1.6 Заклад безпосередньо підпорядкований відділу культури Ужгородської районної державної адміністрації; - п. 1.7 Майно закладу знаходиться в оперативному управлінні відділу культури Ужгородської районної державної адміністрації; - п. 6.2 Фінансування Закладу здійснюється за рахунок коштів районного бюджету та плати за навчання учнів; - п. 6.12 кошти місцевого бюджету на утримання закладу, батьківська плата за надання платних послуг, кошти, що надходять з інших джерел, перераховуються та зберігаються на рахунку відділу культури Ужгородської районної державної адміністрації. Ведення бухгалтерського обліку здійснюється через централізовану бухгалтерію відділу культури Ужгородської РДА (або самостійно). Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до статті 4 КЗпП законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Статтею 21 КЗпП України\~передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Підстави для припинення трудового договору встановлені статтею 36 КЗпП України. Однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема, стаття 40 КЗпП України, яка регулює порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. За пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення (Постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №641/5330/16-ц). Як було судом встановлено вище, рішення Ужгородської районної ради, прийняте на 44 позачерговій сесії 7 скликання від 02.12.2020 № 759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв, на підставі якого проводилась ліквідація Середнянської дитячої школи мистецтв та, відповідно яке слугувало підставою для звільнення працівників цієї установи, в тому числі і позивача [PERSON] - скасовано в судовому порядку, і судове рішення набрало законної сили 08.12.2021 р. За таких обставин ліквідація Середнянської дитячої школи мистецтв не була проведена, тому має місце порушення трудових прав позивачки - її було звільнено без законної підстави. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 235 КЗпП\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з ч. 2\~ст. 235 КЗпП\~при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 22.05.2019 по справі № 572/2429/15-ц, тлумачення частини другої\~статті 235 КЗпП, пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, свідчить, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. Дана справа розглядалась більше одного року, проте, оскільки питання законності рішення Ужгородської районної ради, прийнятого на 44 позачерговій сесії 7 скликання від 02.12.2020 № 759 «Про ліквідацію Середнянської дитячої школи мистецтв», вирішувалось в судовому порядку, а отже, тривалість розгляду питання поновлення позивача на роботі не залежала від [PERSON] , тому виплату середнього заробітку, слід провести за весь час вимушеного прогулу, яким уважається період від дня незаконного звільнення, до дня постановлення судом рішення про поновлення на роботі. Чинним законодавством встановлена відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток працівника визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати працівника, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. В силу пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. За змістом абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи організації, встановленим з отриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку №100). Прийнявши за основу довідку відділу культури молоді та спорту\~Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області №55/01-18 від 20.06.2022 року про доходи [PERSON] за грудень 2020 року, січень 2021, суд вирахував, що до стягнення підлягає сума середнього заробітку за період з 09.02.2021 по 31.05.2023 в розмірі 491 700,10 грн. Розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09.02. 2021 по 31.05.2023 судом проведений наступним чином: Згідно довідки про доходи №55/01-18 від 20.06.2022 року заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню становила 34169,16 грн. (17168,06 грн. за грудень 2020 року + 17001,10 грн. - за січень 2021); кількість робочих днів за вказаний період складає - 41 день. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 833,39 грн. (34169,16 /41). Кількість днів за час вимушеного прогулу позивача [PERSON] за період з 09.02. 2021 по 31.05.2023 (день фактичного розрахунку) складає 590 робочих дня, в тому числі лютий 2021 - 14 днів, березень 2021 - 22 днів, квітень 2021 - 22 днів, травень 2021 -18 днів, червень 2021 -20 днів, липень 2021 - 22 дні, серпень 2021- 21 день, вересень 2021 - 22 дні, жовтень 2021 - 20 днів, листопад\~2021- 22 дні, грудень 2021- 22 дні, січень 2022 - 19 днів, лютий 2022 - 20 днів, березень 2022 - 22 дні, квітень 2022 -21 день, травень 2022 - 22 дні, червень 2022 - 22 дні, липень\~2022- 21 день, серпень 2022- 23 дні, вересень 2022- 22 дні, жовтень 2022 - 21 робочих днів , листопад 2022 22 дні, грудень 2022 22 дні, січень 2023 22 робочих днів, лютий 2023 20 днів, березень 2023 23 дні, квітеь 2023 20 днів, травень 2023 23 дні. Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача складає : 833,39\~грн. х 590 р.д. = 491 700,10 гривні . При цьому, враховуючи, що відповідно до Статуту Середнянської дитячої школи мистецтв, школа безпосередньо підпорядковується відділу культури Ужгородської РДА; майно школи знаходиться в оперативному управлінні відділу культури Ужгородської районної державної адміністрації, кошти місцевого бюджету на утримання закладу, батьківська плата за надання платних послуг; кошти, що надходять з інших джерел, перераховуються та зберігаються на рахунку відділу культури Ужгородської районної державної адміністрації, тому обраховану вище суму, слід стягнути з саме з відділу культури молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації, а відтак відсутні підстави щодо стягнення в солідарному порядку з Комунальної організації «Середнянської дитячої школи мистецтв» та відділу культури молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. З огляду на викладені вище встановлені судом фактичні обставини справи та виниклі правовідносини, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~ наявних\~\~ у\~\~справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~ і\~\~взаємний\~\~зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно із\~ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський\~суд\~з\~прав\~людини\~вказав,\~\~що\~п.\~1\~статті\~\~6\~\~Конвенції\~\~зобов`язує\~\~суди\~\~\~давати\~обґрунтування\~\~своїх\~рішень,\~але\~це\~не\~може\~\~сприйматись\~як\~вимога\~надавати\~\~детальну\~відповідь\~на\~\~\~кожен\~аргумент.\~Межі\~цього\~обов`язку\~\~можуть\~бути\~різними\~в\~\~залежності\~від\~\~характеру\~рішення.\~Крім\~того,\~необхідно\~\~брати\~до\~\~уваги,\~\~між\~\~іншим,\~\~\~\~\~різноманітність аргументів,\~\~\~\~які\~\~сторона\~ \~може представити \~в\~\~суд,\~та\~ відмінності,\~які\~\~існують\~\~у\~\~державах-учасницях,\~\~\~\~з\~\~\~огляду\~на\~\~\~положення закодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким\~\~\~ чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних оставин справи (Проніна\~\~\~проти\~ України,\~№\~63566/00,\~§\~23,\~\~ЄСПЛ,\~\~від\~\~18\~\~ липня\~\~2006\~року).\~ З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~ кожного\~\~ доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~ переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~безпосередньому\~ дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Згідно з п.2 ч.1\~ст.430 ЦПК України,\~ст. 235 КЗпП України\~суд уважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. Щодо розподілу судових витрат: Оскільки позивач на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 5825,00 (п"ять тисяч вісімсот двадцять п"ять грн. 00 коп.). На підставі викладеного та,

Outcome: partial