Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 08.07.2016 позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. З 08.03.2022 сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, між ними зникло взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. Їхні зусилля щодо примирення не призвели до збереження сім`ї. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, примирення не можливе, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує (а.с.26), заперечень щодо заочного розгляду справи не подали. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.23), а також шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber» (а.с.24) та опублікування оголошення про виклик на веб-сайті суду (а.с.25), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2016 підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 63, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.5). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 08.07.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають, протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] » згідно її заяви. На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved