Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

24.06.2021 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір\~№\~б/н від 25.05.2018, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 200\~000,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 21.03.2021 становить 241\~032,16 грн., яка складається з: 194\~130,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 46\~902,16 грн. заборгованість за відсотками. Просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості у загальному розмірі 241\~032,16 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3\~615,48 грн. (а.с. 25). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання (а.с. 89). 30.11.2021 надійшла заява від представника [PERSON] адвоката Єренка Д.В. про закриття провадження у зв`язку зі смертю відповідача (а.с. 110). До заяви долучив копію свідоцтва про смерть [PERSON] , з якої випливає, що він помер [INFO] (а.с. 111). 07.12.2021 надійшло клопотання від представника позивача про витребування доказів, яке ухвалою суду від 08.12.2021 задоволено частково, а саме в Третій Запорізькій державній нотаріальній конторі витребувано інформацію про заведення спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини, а також які вже прийняли спадщину, про видачу свідоцтв про право на спадщину, а також довідку зі Спадкового реєстру щодо заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину щодо майна померлого, а також в Управлінні державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради витребувано інформацію про зареєстрованих станом на 29.10.2021 осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] (із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, дати народження та іншої наявної інформації) (а.с. 117118). Ухвалою суду від 08.12.2021 залишено без задоволення заяву представника відповідача про закриття провадження у справі, провадження у справі зупинене до залучення у справі правонаступника померлого відповідача (а.с. 120). 19.01.2022 до суду надійшла Інформаційна довідка зі спадкового реєстру (а.с. 138139). 10.02.2022 до суду надійшла інформація з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про заеєстрованих осіб за адресою проживання відповідача на момент його смерті (а.с. 140). Ухвалою суду від 25.11.2022 провадження у справі поновлене (а.с. 143). Ухвалою суду від 19.01.2023 у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 115/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 148). 03.02.2023 до суду надійшли матеріали спадкової справи щодо майна [PERSON] (а.с. 151162). 16.03.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» визначив відповідачами спадкоємців [PERSON] , а саме [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 05.04.2023 залучено у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 241 032,16 грн. правонаступників померлого відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також цією ухвалою витребувано у Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо: 1) [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; 2) [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Цією ж ухвалою прийнято до розгляду уточнену позовну заяву в частині вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. У прийнятті уточненої позовної заяви в частині вимог до неповнолітнього [PERSON] відмовлено. Учасникам процесу встановлено строки для подання заяв по суті справи. 27.04.2023 до суду надійшла інформація з Національної соціальної сервісної служби України про зареєжстроване місце перебування [PERSON] та [PERSON] як внутрішньо переміщених осіб, із зазначенням номерів телефону. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі (правонаступники померлого відповідача) в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями про вручення. Так, відповідач [PERSON] отримала повістку 04.05.2023, про що проставила свій підпис у рекомендованому поштовому повідомленні. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] конверти із поштовими відправленнями повернулись із зазначенням причини невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки повістки направлялись відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою їх зареєстрованого місця проживання та перебування, та враховуючи, що ці відповідачі не повідомили суду іншої адреси їх місця проживання, тому суд доходить висновку, що останні були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи у день проставлення у поштових повідомленнях відміток про їх відсутність за адресою місця проживання, а саме: [PERSON] 08.05.2023, [PERSON] 20.05.2023, [PERSON] 11.05.2023. Враховуючи, що відповідачі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась до суду, не повідомили про причини неявки, не подали відзивів на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданому ним клопотанні, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 25.05.2018 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитну картку (а.с. 1718). 11.03.2019 [PERSON] подав заявку на актуалізацію даних по преміальній картці, у якій зазначив суму кредитного ліміту 200\~000 грн., а також поставив свій підпис про ознайомлення із умовами кредитування та тарифами на обслуговування кредитної картки (а.с. 1922). 11.03.2019 [PERSON] було встановлено на картку кредитний ліміт у розмірі 200\~000,00 грн., який у подальшому зменшено до 194\~130,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 15). Згідно з випискою за договором № б/н станом на 22.03.2021 [PERSON] постійно користувався кредитною карткою, використовував кредитний ліміт, здійснював погашення кредиту та відсотків (а.с. 914). Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими був ознайомлений позичальник. Як зазначено судом вище, матеріали справи містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився [PERSON] , підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідку про умови кредитування, а також що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданих\~АТ КБ «ПриватБанк» розрахунків заборгованості випливає, що станом на 21.03.2021 [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору мав заборгованість у розмірі 241\~032,16 грн., яка складається з: 194\~130,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 46\~902,16 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 68). Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 02.11.2021, актовий запис № 1301. З матеріалів спадкової справи № 115/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] випливає, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись [PERSON] (мати), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син). Крім того, спадкоємцем майна померлого є також неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . У той же час матеріали справи не містять інформації про законного представника неповнолітнього [PERSON] , а зазначена в уточненій позовній заяві [PERSON] не є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , а є його сестрою та донькою померлого [PERSON] . Також матеріали спадкової справи не містять відомостей щодо звернення законного представника [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що унеможливлює встановлення судом його законного представника і залучення його до участі у даній справі. З урахуванням даних обставин, суд дійшов висновку, що правонаступниками померлого відповідача [PERSON] є [PERSON] донька, [PERSON] донька, [PERSON] мати, [PERSON] син. В силу вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять, в тому числі, й обов`язки спадкодавця, що йому належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1282 цього Кодексу передбачено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями після смерті позичальника [PERSON] , до них перейшли обов`язки спадкодавців, що витікають з кредитного договору б/н від 25.08.2018. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. У даному випадку про прийняття спадщини спадкоємцями позивач дізнався під час розгляду судом даної справи, після ознайомлення із матеріалами спадкової справи, яка надійшла до суду 03.02.2023. Вимоги до спадкоємців шляхом подачі уточненої позовної заяви позивач пред`явив 16.03.2023. Одночасно з пред`явленням уточненої позовної заяви позивач направив її копії спадкоємцям, що підтверджується долученими до уточненої позовної заяви копіями опису вкладення поштових відправлень та списком від 03.03.2023 згрупованих поштових відправлень, поданих в Поштамт ЦПЗ № 1 ДД УДППЗ. Отже, визначений ст. 1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги до спадкоємців позивач не пропустив. Свідоцтва про право на спадщину спадкоємці дотепер не отримали. Матеріали спадкової справи не містять доказів, що вони заявили про відмову від спадщини. Як зазначено судом вище, матеріали цієї справи містять розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 21.03.2021 [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору мав заборгованість у розмірі 241\~032,16 грн., яка складається з: 194\~130,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 46\~902,16 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 68). Вказаний розмір заборгованості існував і на час відкриття спадщини, про що зазначено в уточненій позовній заяві позивача. Згідно із наведеним в позовній заяві розрахунком, станом на 31.05.2021 заборгованість відповідачів за договором позики становить 96\~133,58 гривень, в тому числі 31\~800,00 гривень сума позики, 31\~800,00 гривень штраф, передбачений п. 7 договору позики, 2\~943,03 грн. 3% річних за період з 02.05.2018 по 31.05.2021, 6\~519,00 грн. інфляційні втрати за період травень 2018 р. квітень 2021 р., 23\~071,55 грн. проценти за користування позикою відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України за період з 11.02.2016 по 31.05.2021. Даний розрахунок не був спростований спадкоємцями відповідача на засадах змагальності під час судового розгляду справи. Згідно зі статтею\~1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємців позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ними майна. Отже, обсяг спадкового майна та його вартість мають доводити спадкоємці, які заперечують проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємців за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24 листопада 2021 року у справі 615/473/20. Ураховуючи, що спадкоємцями відповідача не доведено, що вартість прийнятого ними у спадок майна є меншою за розмір заборгованості [PERSON] на день відкриття спадщини, суд доходить висновку, що у даному випадку наявні усі правові підстави для стягнення заборгованості [PERSON] з його спадкоємців у розмірі, зазначеному позивачем, що відповідає позовним вимогам, у рівних частках, тобто по 60\~258,04 грн. з кожного. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3\~615,48 грн., тобто по 903,87 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved