Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Позивачка вказує на те, що рішенням Тиврівського районного суду від 09 листопада 2017 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину, а саме: на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 14 вересня 2017 року і до досягнення ними повноліття. Відповідач аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дітей самим необхідним. Вона працює молодшою медичною сестрою в лікарні імені Пирогова , їй одній важко належним чином забезпечити дітей, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їх діти ростуть, їх потреби збільшуються, тому вона вимушена витрачати багато коштів на їх утримання та розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію, аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину, які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дітей. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей такого віку, як їх діти з 01 січня 2023 року становить 2833 гривні. Аліменти в сумі 800 гривень не відповідають половині прожиткового мінімуму для дітей такого віку, як їх діти. В 2017 році, на момент подання нею заяви про стягнення аліментів, відповідач працював різноробочим в ПП «Кобилецьке», його доходи були мінливі та нерегулярні, тому аліменти на утримання дітей було призначено в твердій грошовій сумі. На даний час відповідач отримує стабільну, значно більшу, порівняно з 2017 роком, заробітну плату і може сплачувати аліменти в процентному відношенні від свого доходу. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача і є реальним для нього, тим паче, що інших утриманців у відповідача немає. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дітей самим необхідним. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2017 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі даної заяви і до їх повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач подав суду відзив (а.с. 16-18), в якому зазначає, що в нього на утриманні є син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Син повнолітній, але продовжує навчання на контрактній формі навчання у Вінницькому навчально-науковому інституті економіки Західноукраїнського національного університету, про що надав договір №374971 від 08.08.2019 року (а.с. 23) та довідку №082 від 28.03.2023 року даного закладу (а.с. 24), згідно якого плата за навчання в даному закладі за період з 01.09.2019р. до 30.06.2023 року складає 48300грн. за весь строк навчання. Надав квитанції про сплату, відповідно до яких за навчання платила [PERSON] (мати їх сина, його теперішня дружина) (а.с. 25-27). Крім того його син [PERSON] хворіє на хворобу хребта, про що надав протоколи дослідження від 08.03.2023 (а.с. 28, 29). Вказує, що з 10.02.2023 він перебуває в шлюбі з [PERSON] (а.с. 19), в якої є дочка [PERSON] , [INFO] , так як батько дочки записаний в свідоцтві про її народження відповідно до ст. 135 СК України, він ініціював питання про її удочеріння. Вони перебувають на його утриманні, про що надав акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23.03.2023 року (а.с. 31). Згоден сплачувати щомісяця аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі прожиткового мінімуму на дитину такого віку як [PERSON] та [PERSON] . Справу просить розглянути у його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мати відповідача. Діти не винні, що батьки проживають окремо. В нього троє дітей і старший син навчається. Відповідач проходить військову службу в ЗСУ, іноді забирає дітей до себе та купує їм одяг. Суд, вислухавши позивачку, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка з відповідачем перебувала в шлюбі. У них є діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 6,7). Рішенням Тиврівського районного суду від 28.03.2018 року (справа № 145/1987/17) шлюб між нею і [PERSON] розірваний (а.с. 2-3). Рішенням Тиврівського районного суду від 09.11.2017 року на користь позивачки з відповідача присуджені аліменти в розмірі по 800 гривень щомісячно, на кожну дитину, а саме: на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 14.09.2017 року до повноліття дітей (а.с. 4-5). Діти проживають з матір`ю і перебувають на її утриманні. Ці обставини стверджуються довідкою про склад сім`ї №18-20/4-1/76 від 17.02.2023 виданою Вороновицькою селищною радою (а.с. 9) та актом обстеження матеріально побутових умов проживання сім`ї від 17.02.2023 року (а.с. 10). Позивачка працює молодшою медичною сестрою в лікарні імені Пирогова . Стан здоров`я відповідача задовільний, він проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, отримує дохід. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років з 1 грудня складає 2833 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також позицію відповідача, який визнав позов частково, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Також позивачка просить рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, однак чинним законодавством не передбачено, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає до негайного виконання, тому позов в цій частині до задоволення не підлягає. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved