Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області, місцезнаходження: 41300, Сумська область, Конотопський район, м.Кролевець, вул. Грушевського, 19, Кролевецької міської ради Сумської області, місцезнаходження: 41300, Сумська область, Конотопський район, м.Кролевець, площа Миру, 1, в якій просить суд скасувати розпорядження Кролевецького міського голови «Про звільнення [PERSON] » від 01 серпня 2022 року №566-к/тр про звільнення його, [PERSON] , з посади спеціаліста 1 категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, як незаконне та поновити його на роботі; стягнути на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня винесення рішення у справі, з підстав незаконного звільнення з посади. Позовні вимоги мотивував тим, що 02 серпня 2022 року його було ознайомлено з розпорядженням Кролевецького міського голови "Про звільнення [PERSON] " від 01 серпня 2022 року № 566-к/тр про звільнення його з посади у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. З вказаним розпорядженням позивач не погоджується, вважає незаконним та таким, що грубо порушує його право на працю, гарантоване Конституцією України, порушує норми КЗпП України. Рішенням двадцять третьої сесії восьмого скликання Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області «Про внесення змін до структури апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету» від 31 травня 2022 року були внесені зміни до структури апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету та затверджено структуру апарату та виконавчого комітету в новій редакції, що буде діяти з 03.08.2022 року. Розпорядженням Кролевецького міського голови "Про попередження працівників про наступне вивільнення" від 01 червня 2022 року № 384-к/тр (пункт 2) було зобов`язано відділ організаційної, кадрової та інформаційної роботи апарату Кролевецької міської ради забезпечити персональне попередження працівників про скорочення чисельності та штату працівників та про можливе їх вивільнення 02.08.2022 року у зв`язку із скороченням, а також про зміну істотних умов праці та істотних умов служби в органах місцевого самоврядування внаслідок скорочення. Відповідно до розпорядження Кролевецького міського голови "Про надання [PERSON] невикористаної частини щорічної основної відпустки" від 23.05.2022 року № 103-к/тм та розпорядження Кролевецького міського голови "Про надання Канівцю О.О. частини чергової щорічної основної відпустки" від 23.05.2022 року № 104-к/тм, позивач перебував у черговій щорічній відпустці з 02.06.2022 року по 03.06.2022 року включно, а також з 06.06.2022 року по 29.06.2022 року включно (копії розпоряджень додаються). 01 червня 2022 року позивачу було вручено попередження про майбутнє вивільнення в якому вказано, що посада спеціаліста 1 категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради, яку він обіймав, буде скорочена, однак це попередження позивач вважає таким, що не відповідає закону, оскільки у ньому йдеться про зміни у структурі Кролевецької міської ради і вважає, що таке попередження Кролевецький міський голова підписав саме як керівник Кролевецької міської ради, а не виконавчого комітету Кролевецької міської ради. В цьому ж попередженні було вказано, що якщо до дати вивільнення з`являться вакантні посади, то позивачу будуть надані додаткові пропозиції у працевлаштуванні (копія попередження про майбутнє вивільнення додається). 30 червня 2022 року позивач подав заяви на ім`я міського голови [PERSON] за вхідними номерами №616, якою просив надати повний перелік вакантних посад апарату Кролевецької міської ради та виконавчого комітету Кролевецької міської ради та № 617, в якій вказав про наявну вакантну посаду начальника відділу (юридичного відділу), яка з моменту його переведення на посаду спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради є вакантною та відповідає його спеціальності та кваліфікації. Того ж дня, 30 червня 2022 року позивачу була запропонована тимчасова посада державного реєстратора центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради, від якої я відмовився (тимчасова, на час перебування у декретній відпустці основного працівника). При цьому позивача запевнили про відсутність інших вакантних посад у роботодавця, не надавши повного письмового переліку посад і не ознайомивши мене з повним переліком, як він просив. 18 липня 2022 року позивач отримав відповіді на заяви від 30.06.2020 року. Так, у листі - відповіді від 14.07.2022 року № 01-27/1425 було зазначено вакантні посади: головний спеціаліст відділу організаційної, кадрової та інформаційної роботи (тимчасово, на час проходження військової служби працівником); начальник юридичного відділу; діловод загального відділу на умовах неповного робочого часу по Литвиновицькому старостинському округу; державний реєстратор центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради (тимчасово, на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника [PERSON] ). А згідно тексту листа - відповіді Кролевецької міської ради від 14.07.2022 року № 01-27/1424 на лист позивача від 30.06.2022 року, за вхідним № 617, позивача повідомили, що заповнення вакантних посад не планується. 02 серпня 2022 року позивач подав заяву на ім`я Кролевецького міського голови за вхідним № 720, в якій надав згоду на зайняття посади начальника юридичного відділу, яка є вакантною (про що мені повідомлялось листом від 14.07.2022 року за вихідним № 01-27/1425) та просив призначити мене на посаду начальника юридичного відділу (копія заяви додається). Того ж дня 02 серпня 2022 року позивач отримав відповідь від 02.08.2022 року № 01-27/1611 на цю заяву про те, що заповнення вакантних посад не планується. Таким чином, 02.08.2022 року позивача було звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, однак при цьому не було дотримано вимог ч.2 ст.40 КЗпП України, оскільки роботодавець не запропонував позивачеві всі наявні на момент звільнення вакансії. Окрім того, не були вивільнені працівники із більш низькою кваліфікацією, чим порушено ст.42 КЗпП України. Крім того, посилаючись на ст. 235 КЗпП України просив суд прийняти рішення про виплату йому середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу. Крім того, у відповіді на відзив відповідача доповнив, що, оскільки у структурі апарату Кролевецької міської ради та її виконкому з 03.08.2022 року кількість штатних одиниць обліковується разом по апарату і виконкому Кролевецької міської ради, це свідчить, що фактично, попри структурний поділ на підрозділи, всі штатні одиниці відносяться до однієї установи і відповідно, керівництво цими підрозділами здійснює один власник Кролевецька міська рада, уповноваженим органом якої є виконком Кролевецької міської ради. На підтвердження цієї обставини також послався на те, що звіт про заплановане масове вивільнення працівників за формою 4-ПН Кролевецькою міською радою не подавався взагалі, а посади працівників апарату Кролевецької міської ради були включені до звіту, який подано було виконавчим комітетом Кролевецької міської ради. Крім того, у поясненнях на заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву доповнив, що Кролевецька міська рада, хоча дійсно є окремою відносно виконавчого комітету Кролевецької міської ради юридичною особою, проте власне міська рада фактично роботодавцем або органом управління роботодавця в розумінні трудового законодавства не є, не має штату працівників, оскільки не сплачує податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, не подає податкову звітність форми 1-ДФ, яку була б зобов`язана подавати, якби у неї був наявний штат працівників. Стверджував, що, оскільки у попередженні про вивільнення ішлось про зміни в структурі Кролевецької міської ради, то слід вважати, що у виконавчому комітеті Кролевецької міської ради станом на 01.06.2022 року жодних змін в організації виробництва і праці та скорочення чисельності або штату працівників не було. Наголосив, що і розпорядження №566-к/тр від 01.08.2022 року було винесено щодо Кролевецької міської ради Сумської області, але не щодо виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області. Крім того, вважає, що при його звільненні з ним до цього часу не проведено кінцевий розрахунок, позаяк роботодавець не виплатив йому заробітну за один робочий день у червні 2022 року, не в повному обсязі виплатив суму вихідної допомоги при звільненні, на підтвердження чого послався на те, що роботодавцем не нараховано і не виплачено надбавку за високі досягнення. Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області до початку розгляду справи звернувся з відзивом на позовну заяву, в якому просив у позові відмовити у повному обсязі, виходячи з такого: -Кролевецька міська рада не являлася роботодавцем позивача, тому позовні вимоги до неї є безпідставними; -роботодавцем позивача був виконавчий комітет Кролевецької міської ради; -посада спеціаліста 1 категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради входила до структури та штатного розпису виконавчого комітету, тоді як посада, на яку претендував позивач, начальника юридичного відділу апарату Кролевецької міської ради, входила до структури та штатного розпису саме Кролевецької міської ради, яка є окремою юридичною особою. Відповідно обов`язок запропонувати позивачу посаду в апарату Кролевецької міської ради у виконавчого комітету Кролевецької міської ради законом не встановлено; -позивач визнав, що йому було запропоновано іншу роботу у тій самій установі, організації (виконавчому комітеті Кролевецької міської ради); -Кролевецька міська рада повідомила позивача в установленому порядку про відсутність потреби у заповненні вакантної посади начальника юридичного відділу апарату Кролевецької міської ради; -той факт, що керівником обох юридичних осіб, відповідачів по справі, є Кролевецький міський голова, не передбачає обов`язку пропонувати працівнику у всіх юридичних особах (виконавчих органах, установах, підприємствах та організаціях), засновником яких є Кролевецька міська рада. Відповідач виконавчий комітет Кролевецька міська рада Сумської області до початку розгляду справи звернувся з відзивом на позовну заяву та запереченням на відповідь на відзив, в яких просив у позові відмовити у повному обсязі, виходячи з такого: -Кролевецька міська рада та виконавчий комітет Кролевецької міської ради є окремі юридичні особи, якими обома в силу положень ЗУ «Про місцеве самоврядування» керує Кролевецький міський голова; -позивач працював у виконавчому комітеті Кролевецької міської ради з 01.03.2018 по 03.04.2018 року та з 01.06.2020 по 02.08.2022 року, після чого був звільнений у встановленому законом порядку на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України; -посада спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради входила до структури та штатного розпису виконавчого комітету Кроелвецької міської ради Сумської області, а власне відділ земельних відносин та охорони навколишнього середовища є структурним підрозділом виконавчого комітету; -позивача 01.06.2022 року було попереджено про майбутнє вивільнення, а 30.06.2022 року він відмовився від запропонованої посади державного реєстратора центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради, і вказана пропозиція була належним і достатнім на думку відповідача виконанням вимог ст.49-2 КЗпП України. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі. Розділення відповідачів як двох юридичних осіб вважали формальним, не підтвердженим жодним документом, що врегульовує кадрові та фінансові питання (звітності, табелі тощо): оскільки ж Кролевецька міська рада не є роботодавцем, не приймає на роботу та не звільняє працівників, не сплачує податки і збори на працівників, не виплачує заробітну плату, то відокремленість юридичних осіб носить номінальний характер. Представники відповідачів позов не визнали, посилаючись на те, що відповідачі є окремими юридичними особами, а працевлаштування працівника на іншому підприємстві не є обов`язком роботодавця. Наполягали на тому, що попередження про звільнення було виконано у відповідності до чинного законодавства, що позивачу було запропоновано всі доступні у виконавчому комітеті вакансії, від яких той відмовився; а також стверджували законність вивільнення позивача. Виплата заробітної плати апарату міської ради дійсно здійснюється через виконком, однак це не свідчить про те, що це підрозділи однієї юридичної особи, так само, як через відділ освіти виконується виплата заробітної плати вчителям різних освітніх закладів. Допитана у якості свідка начальник відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області [PERSON] суду пояснила, що працює у відділі з 01.02.2018 року. Згідно з Положенням про відділ нараховує заробітну плату як працівникам апарату міської ради, так і працівникам виконавчого комітету від імені юридичної особи код 04058060, тобто від виконавчого комітету Кролевецької міської ради. Звіти 4 ДФ подаються від імені виконавчого комітету Буйновською. Чинним законодавством не передбачена можливість складання звітності 4 ДФ за інших юридичних осіб. Підтвердила, що Кролевецька міська рада звіт 4 ДФ не подає взагалі. Що стосується комісії, яка визначала переважне право працівників на залишення на роботі, пояснила, що дійсно була присутня при роботі комісії, бачила довідку, складену у письмовій формі. Пояснила, що з 2022 року штатні розписи на апарат Кролевецької міської ради та виконавчий комітет Кролевецької міської ради складаються окремо. Звільнення працівників Кролевецької міської ради оформляється одним звітом під кодом виконавчого комітету міської ради. Допитана у якості свідка головний спеціаліст відділу організаційної, кадрової та інформаційної роботи апарату Кролевецької міської ради [PERSON] суду пояснила, що працює на посаді з 05.01.2021 року. До її обов`язків входить ведення кадрового діловодства, підготовка проектів рішень, розпоряджень і листів з кадрових питань, такі проекти вона готує як на бланках апарату Кролевецької міської ради, так і на бланках виконавчого комітету Кролевецької міської ради. Позивача було звільнено після того, як 01.06.2022 року у належний строк повідомлено про вивільнення. Пропозиція посади була зроблена пізніше, включала одну посаду. Бланку та типової форми для таких пропозицій не передбачено законом. Що стосується посади позивача, то вона не планувалася до заповнення і її у серпні 2022 року було скорочено. Трудову книжку позивачу було видано 02.08.2022 року. У ході масового звільнення було звільнено близько 11 осіб, всі були попереджені в установленому порядку. Звіт подавався форми 4-ПН, але лише один. Що стосується роботи комісії переважного права, пояснила, що працівників із розпорядженням про утворення комісії не знайомили, оскільки законом це не вимагається. Інформація по працівниках вивчалася; збирали всі дані з особових справ, а у працівників інформація не вимагалася. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у виконавчому комітеті Кролевецької міської ради працював з 01.06.2020 на посаді начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради, з якого 01.02.2021 переведений на посаду спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] від 13.05.1992 року (т.с.1 а.с.35-38). Рішенням двадцять третьої сесії восьмого скликання Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області «Про внесення змін до структури апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету» від 31 травня 2022 року були внесені зміни до структури апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету та затверджено структуру апарату та виконавчого комітету в новій редакції, що буде діяти з 03.08.2022 року (т.с.1 а.с.12-14). Розпорядженням Кролевецького міського голови "Про попередження працівників про наступне вивільнення" від 01 червня 2022 року № 384-к/тр (пункт 2) було зобов`язано відділ організаційної, кадрової та інформаційної роботи апарату Кролевецької міської ради забезпечити персональне попередження працівників про скорочення чисельності та штату працівників та про можливе їх вивільнення 02.08.2022 року у зв`язку із скороченням, а також про зміну істотних умов праці та істотних умов служби в органах місцевого самоврядування внаслідок скорочення, при цьому до списку працівників, які будуть вивільнені 02.08.2022 року під номером 8 включено позивача (т.с.1 а.с.15-16). 01 червня 2022 року позивача було попереджено про майбутнє вивільнення, з яким він був ознайомлений під особистий підпис (т.с.1 а.с.17). Згідно поданого виконавчим комітетом (код 04058060) звіту форми №4-ПН від 02.06.2022 року, до переліку з 5 осіб, що планується вивільнити, включено посади як апарату, так і виконавчого комітету Кролевецької міської ради (т.с.1 а.с.120-121). Відповідно до розпорядження Кролевецького міського голови "Про надання [PERSON] невикористаної частини щорічної основної відпустки" від 23.05.2022 року № 103-к/тм та розпорядження Кролевецького міського голови "Про надання Канівцю О.О. частини чергової щорічної основної відпустки" від 23.05.2022 року № 104-к/тм, позивач перебував у черговій щорічній відпустці з 02.06.2022 року по 03.06.2022 року включно, а також з 06.06.2022 року по 29.06.2022 року включно (т.с.1 а.с.18-19). Як вбачається за змістом протоколу №2 засідання комісії по визначенню переважного права залишення на роботі працівників апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, від 30.06.2022 року, комісія проводила засідання у відсутність працівників, питання про можливе звільнення яких розглядалося. При цьому: у відділі земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради вивчалися особи працівників [PERSON] , яка перебувала у відпустці по вагітності і не могла бути звільнена крім випадку повної ліквідації підприємства відповідно до ст.184 КЗпП України, [PERSON] , яка виховує двох дітей віком до 14 років як одинока мати і не могла бути звільнена крім випадку повної ліквідації підприємства відповідно до ст.184 КЗпП України, а також [PERSON] . Окрім того, вивчаючи питання надання пропозиції вакантної посади державного реєстратора центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради (тимчасову, на час перебування у декретній відпустці основного працівника [PERSON] , тобто до 06.07.2023), було ухвалено запропонувати цю вакансію позивачеві, водночас включено позивача до переліку 11 осіб, яких комісія запропонувала звільнити (т.с.1 а.с.26-29, т.с.2 а.с.73-86). Згідно з додатком до попередження позивачу 30 червня 2022 року було запропоновано зайняти в порядку переведення вакантну посаду державного реєстратора центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради (тимчасову, на час перебування у декретній відпустці основного працівника), від чого позивач відмовився (т.с.1 а.с.22). 30 червня 2022 року позивач подав заяву на ім`я міського голови [PERSON] за вхідним номером №616, якою просив надати повний перелік вакантних посад апарату Кролевецької міської ради та виконавчого комітету Кролевецької міської ради (т.с.1 а.с.21). За змістом листа - відповіді від 14.07.2022 року № 01-27/1425 позивача було повідомлено, що наявні вакантні посади у апарату Кролевецької міської ради (код ЄДРПОУ 34135352): головний спеціаліст відділу організаційної, кадрової та інформаційної роботи (тимчасово, на час проходження військової служби працівником); начальник юридичного відділу; діловод загального відділу на умовах неповного робочого часу по Литвиновицькому старостинському округу; наявні вакантні посади у виконавчому комітеті Кролевецької міської ради (код ЄДРПОУ 04058060): державний реєстратор центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради (тимчасово, на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника [PERSON] ). (т.с.1 а.с.25). 30 червня 2022 року позивач подав заяву на ім`я міського голови [PERSON] за вхідним номером № 617, в якій просив запропонувати йому наявну вакантну посаду начальника відділу (юридичного відділу), яка з моменту його переведення на посаду спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради є вакантною та відповідає його спеціальності та кваліфікації (т.с.1 а.с.20). Згідно тексту листа - відповіді Кролевецької міської ради від 14.07.2022 року № 01-27/1424 на заяву від 30.06.2022 року, за вхідним № 617, позивача повідомили, що заповнення вакантних посад не планується (т.с.1 а.с.24). 02 серпня 2022 року позивач подав заяву на ім`я міського голови [PERSON] за вхідним номером № 720, в якій просив запропонувати йому наявну вакантну посаду начальника відділу (юридичного відділу), яка з моменту його переведення на посаду спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради є вакантною та відповідає його спеціальності та кваліфікації (т.с.1 а.с.30). Згідно тексту листа - відповіді Кролевецької міської ради від 02.08.2022 року № 01-27/1611 на заяву від 02.08.2022 року, за вхідним № 720, позивача повідомили, що заповнення вакантних посад не планується (т.с.1 а.с.31). Згідно з розпорядженням №566-к/тр від 01.08.2022 року позивача було звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради 02 серпня 2022 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України (т.с.1 а.с.34). Згідно довідки №01-30/1684 від 10.08.2022 року та довідки №01-27/2088 від 23.09.2022 року, заробітна плата позивача за червень 2022 року склала 9848,20 грн, за липень 2022 року 7195,68 грн (т.с.1 а.с.33, а.с.129-130). Згідно довідки про доходи від 08.09.2022 року №01-27/1927, позивачу нараховано за червень 2022 року 840,96 грн, фактична кількість відпрацьованих днів 2, за липень 2022 року 7277,74 грн, фактична кількість відпрацьованих днів 21, а всього за два місяці 8118,70 грн. Середньомісячна заробітна плата складає 7589,29 грн. Середньоденна заробітна плата складає 352 грн 99 коп. (т.с.1 а.с.74). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу законів про працю України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до статті 9 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року», яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 04.02.1994, тягар доказування законності підстав звільнення працівника покладається на роботодавця. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, який у своїй постанові від 23 січня 2018 року № 273/212/16ц вказав на те, що саме відповідач повинен довести той факт, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення па роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ч.1 ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Перелік переваг у залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації визначається частиною другою ст.42 КЗпП України. Частиною 2 с. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Згідно із ч. 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП, про вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Водночас із попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або вповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Власник є таким, що належно виконав указані вимоги КЗпП стосовно працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які є на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок із працевлаштування працівника покладається на власника із дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, як указується в ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення. Ужиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору не є обов`язком роботодавця. Відповідна правова позиція викладена у ВСУ у справі за № 6-40цс15 від 01.04.2015 р. Кролевецька міська рада зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.11.2021, код ЄДРПОУ 34135352 (т.с.1 а.с.54, 145), виконавчий комітет Кролевецької міської ради зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.05.1997, код ЄДРПОУ 04058060 (т.с.1 а.с.55-58, 146). Згідно з положенням про відділ земельних відносин та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради, затвердженим 29.01.2021 рішенням третьої сесії восьмого скликання Кролевецької міської ради, відділ є структурним підрозділом виконавчого комітету Кролевецької міської ради (т.с.1 а.с.68-72). Згідно з положенням про юридичний відділ апарату Кролевецької міської ради, затвердженим 29.01.2021 рішенням третьої сесії восьмого скликання Кролевецької міської ради, відділ є структурним підрозділом апарату Кролевецької міської ради (т.с.1 а.с.76-82). Згідно з\~положенням про\~юридичний сектор апарату Кролевецької міської ради, затвердженим 12.08.2022 рішенням двадцять шостої сесії восьмого скликання Кролевецької міської ради, юридичний сектор є структурним підрозділом апарату Кролевецької міської ради (т.с.1 а.с.103-106). Цим же рішенням втратило чинність рішення про юридичний відділ Кролевецької міської ради, визначено, що сектор складається з завідувача сектору та головного спеціаліста. Згідно розпорядження Кролевецького міського голови №75 від 01.04.2022 року, внесено зміни до штатних розписів апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету на 2022 рік (т.с.1 а.с.147-149), відповідно затверджено штатні розписи окремо для виконавчого комітету та апарату Кролевецької міської ради з 01.04.2022 року. Згідно розпорядження Кролевецького міського голови №153 від 02.08.2022 року, внесено зміни до штатних розписів апарату Кролевецької міської ради та її виконавчого комітету на 2022 рік (т.с.1 а.с.150-152), відповідно затверджено штатні розписи окремо для виконавчого комітету та апарату Кролевецької міської ради з 03.08.2022 року. Водночас згідно листа ГУ ДПС у Сумській області №7862/5/18-28-24-01-05 від 27.12.2022 року, Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного, Кролевецькою міською радою за періоди 2022 року не подавалися (т.с.1 а.с.226). Згідно з листом виконавчого комітету Кролевецької міської ради, надано копії звітів виконавчого комітету, а саме, додатків 4 ДФ до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного (т.с.2 а.с.1-59). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги зміст записів у трудовій книжці позивача, з яких поза розумним сумнівом видно, що станом на лютий 2021 року переведення з посади начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради на спеціаліста 1 категорії відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету Кролевецької міської ради здійснювалося розпорядженням одного роботодавця, попри те, що юридичний відділ належав до апарату виконавчого комітету, тоді як відділ земельних ресурсів і охорони навколишнього середовища був структурним підрозділом безпосередньо виконавчого комітету, а також зміст податкової звітності і звітності про зайнятість населення, пояснення свідків та сторін по справі, з яких вбачається, що, хоча дійсно виконавчий комітет Кролевецької міської ради та власне Кролевецька міська рада зареєстровані як окремі юридичні особи і мають окремі штатні розписи, проте фактично кадрове, фінансове та управлінське супроводження структурних підрозділів цих юридичних осіб здійснюється лише відповідними співробітниками виконавчого комітету Кролевецької міської ради, а тим самим апарат Кролевецької міської ради і виконавчий комітет Кролевецької міської ради є структурними підрозділами у розумінні КЗпП України і не можуть вважатися «іншим підприємством». Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачу мали бути запропоновані як посади у складі виконавчого комітету міської ради, так і посади у апараті Кролевецької міської ради, котрі були вакантними за станом на 02.08.2022 року. Таким чином, роботодавцем не було належним чином виконано вимоги ст.49-2 КЗпП України при звільненні позивача, а саме, не було запропоновано наявні на момент звільнення позивача вакансії у апараті Кролевецької міської ради. Твердження відповідачів про те, що вакансію начальника юридичного відділу не мали наміру заповнювати, судом враховується, проте фактично вказана вакансія на момент звільнення позивача 02.08.2022 року існувала і повинна була бути запропонована в числі інших вакансій, які позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу його незаконного звільнення, тобто з 03.08.2022 року по день винесення рішення по даній справі, тобто 23.05.2023 року. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок). Так, пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно з п.5 Порядку затвердженого Постановою КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995, зі змінами, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п.8 Порядку, затвердженого вищезазначеною Постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19 вказано, що «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би відповідні податки і збори. Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі №359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19». Оскільки позивача звільнено 02.08.2022 р., то середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен обчислюватись виходячи із виплат, отриманих ним за два попередні місяці роботи, що передували звільненню, тобто за червень і липень 2022 року. Із наявної у матеріалах справи довідки (т.с.1 а.с. 189), вбачається, що у червні 2022 року позивачу була нарахована заробітна плата (без утримання податків та внесків) у розмірі 9848,20 грн., а у липні цього ж року йому було нараховано 7195,68 грн. За такого середньоденна заробітна плата позивача складатиме 415,70 грн. (17043,88 грн. (заробіток за два останні місяці, що передували відстороненню позивача від роботи, виходячи із виплат за червень - 9848,20 грн., та липень 7195,68 грн.) /41 робочий день у червні та липні 2022 року). Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становитиме 83555,70 грн. (415,70 грн. х 201 робочий день за період вимушеного прогулу з 03 серпня 2022 року по 23 травня 2023 року). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач просив суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому, суд приходить до висновку, що понесення позивачем витрат на правничу допомогу, понесення яких документально підтверджено, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, за умови подання до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідних доказів таких витрат. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справі про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку звільняються від сплати судового збору. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути по 1488 грн 60 копійок судового збору. Відповідно до ч. 8 статті 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про\~поновлення на\~роботі незаконно\~звільненого працівника\~та присудження\~йому виплати\~заробітної плати,\~але не\~більше ніж\~за один\~місяць.

Outcome: approved