Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

20.02.2023 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу як працівнику СТОВ «Прогрес» в 1992 році Суботівською сільською радою Могилів-Подільського району був наданий у власність житловий будинок [ADDRESS] . Однак даний будинок був наданий позивачу без будь-яких документів при цьому сільський голова зазначив, що позивач може проживати в будинку разом зі своєю сім`єю скільки захоче. Також було обіцяно, що в разі необхідності сільською радою будуть видані правовстановлюючі документи на його ім`я. З того часу позивач з членами своєї сім`ї проживав в будинку, доглядав за ним, проводив всі необхідні ремонтні роботи, сплачував всі комунальні платежі. В лютому 2022 року позивач звернувся до бюро технічної інвентаризації, де було виготовлено технічний паспорт на будинок та зареєстровано у відповідному електронному реєстрі. Крім того, позивач звернувся до Могилів-Подільської міської ради із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на домоволодіння, однак отримав відмову. За таких підстав позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2023 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, призначено підготовче засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 29.05.2023 позивач [PERSON] та його представник адвокат Грабар С.А., належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Уповноважений представник Могилів-Подільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив, що відповідно до інформаційних довідок № 323484684 та № 323484896 від 21.02.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с. 30, 31). З матеріалів інвентарної справи на будинковолодіння [ADDRESS] вбачається, що технічний паспорт на вказаний будинок був виготовлений 21.02.2022 за заявою [PERSON] . Вказана копія технічного паспорта на будинок долучено до матеріалів справи (а.с. 8-10). Також в матеріалах інвентарної справи наявна довідка виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 13-17/4-23 від 07.02.2023 про те, що згідно погосподарських книг села Суботівка [PERSON] дійсно являється фактичним власником будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорта на вказаний будинок його загальна площа становить 62,8 кв. м, житлова площа становить 44,1 кв. м (а.с. 9). Як вбачається з копії довідки комунального підприємства Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 121 від 28.03.2023, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , правовстановлюючі документи не зареєстровано. Назва вулиці змінилась з [ADDRESS] , згідно рішення виконавчого комітету Суботівської сільської ради 3 сесії 7 скликання № 24 від 21.12.2015 (а.с. 16). Відповідно до копії довідки № 13-17/4-182, виданої 12.09.2022 виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, згідно записів у погосподарських книгах села Суботівка, а саме: погосподарська книга № 2 за 1996-2000 роки за погосподарським номером [ADDRESS] записаний власником домоволодіння [PERSON] , [INFO] . В даному будинку проживає з 1992 року з членами своєї сім`ї (а.с. 15). Факт того, що позивач більше 10 років відкрито володіє зазначеним будинком і використовує його для проживання, підтверджується також копіями квитанцій про сплату земельного податку та копіями квитанцій за сплату комунальних послуг (а.с. 24, 22-26). Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Таким чином,\~суд встановив,\~що позивач добросовісно заволодів вказаним вище будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном понад 10 років, що дає йому право на визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. За таких підстав, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved