Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до російської федерації про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який 24.03.2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації під час масованого артилерійського обстрілу був обстріляний збройними силами російської федерації. Оскільки такими діями російської федерації їй завдано матеріальну шкоду, [PERSON] просить суд стягнути на її користь з російської федерації 2 927 763 грн. 16 коп. на відшкодування завданої шкоди. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від її представника - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 01.09.2021 року належить буд літ. А, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 625,2 кв. м, житловою площею 134,9 кв. м. Будинок розташований за земельній ділянці, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: 8000000000:85:049:0005, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва (а.с. 24-28). 24.02.2022 російська федерація здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року за № 2102-IX. За висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 18091/22-43/18092/22-56/18281/22-82 від 06.09.2022 року за результатами проведення будівельно-технічної, товарознавчої та вибухотехнічної експертиз, причиною пошкодження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та майна є їх ураження артилерійськими боєприпасами з боку російських збройних формувань. Розмір матеріальних збитків, заподіяних [PERSON] складає 2 927 763 грн. 16 коп. (а.с. 29-61). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦПК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. При цьому ст. 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом, оскільки російська федерація вийшла за межі суверенних прав, гарантованих ст. 2 Статуту ООН, тому що будь-яка іноземна держава не має права втручатися шляхом збройної агресії в іншу країну, і суди України, мають право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни. Аналогічну позицію щодо непоширення на РФ судового імунітету при розгляді справ щодо відшкодування шкоди, завданої збройною агресією РФ проти України, викладено в постанові Верховного Суд від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782 св 21), а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 635/6172/17 (провадження № 14-167 цс 20). За приписами ч. 9 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди російською федерацією. Враховуючи, що внаслідок протиправних дій російської федерації пошкоджене належне [PERSON] майно чим завдано їй майнову шкоду, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved