Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося з позовом ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8458,24 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» судовий збір в розмірі 2147,20 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви; Повернути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» суму судового збору у розмірі 333,80 грн. (триста тридцять три гривні вісімдесят копійок), посилаючись на таке. Між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» № 01002/514897 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] - відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період січень 2020 року - жовтень 2022 року було спожито 14813 кВт.год електричної енергії, на суму 22 658,64 грн. Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 14 200,40 грн, а тому факт споживання електричної енергії боржником, відповідно до вимог ПРРЕЕ та абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», доведено, договір вважається укладеним. Отже, несплата боржником - [PERSON] - вартості спожитої електричної енергії у розмірі 8458,24 грн, є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України. 21 квітня 2023 року відповідачем до суду було подано відзив, в якому зазначено таке. Відповідач [PERSON] визнає позов, підтверджуючи свою заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8458,24 грн., яка утворилася за період з січня 2020 року по жовтень 2022 рік, при споживанні електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Незначна пенсія відповідачки повністю витрачається на ліки, харчування та найнеобхідніше. З минулого місяця пенсію відповідачці підвищено на 450,0 грн. З огляду на це, вона взмозі витрачати на погашення заборгованості по 500,0 грн. на місяць та буде намагатися сплачувати поточне споживання. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки [PERSON] визнає позов, з неї підлягає стягненню 1073,60 грн. Проти повернення позивачеві надмірно сплаченого судового збору у сумі 333,80 грн відповідач не заперечує. 08 травня 2023 року позивачем було подано відповідь на відзив, де зазначено таке. На противагу вищевказаним аргументам відповідача, відповідачі зазначити, що ТОВ «ООЕК» виступає проти розстрочення виконання рішення по даній справі з таких підстав. Суд може розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, на обґрунтування скрутного фінансового становища зазначається, що боржниця з початку війни ніде не працює та всі грошові кошти, які отримує, витрачає на ліки. В свою чергу, будь-яких документів на підтвердження скрутного фінансового становища до суду не надаються. Так, до суду не надано документів, підтверджуючих доводи відповідача про те, що з початку війни остання не працює, не надано доказів підтверджуючих розмір пенсії. Більш того, надані чеки з аптеки не підтверджують купівлю саме боржницею ліків. На підставі того, що [PERSON] вже одного разу не виконала зобов`язання по почерговій сплаті наявної заборгованості, ТОВ «ООЕК» має підстави вважати, що відповідач не буде виконувати розстрочене рішення суду про погашення заборгованості, що в свою чергу призведе до погіршення фінансового стану позивача та буде перешкоджати отриманню ТОВ «ООЕК» грошових коштів. 09 травня 2023 року відповідач надала заперечення та зазначила, що право на розстрочення передбачено ст. 267 ЦПК України. Так як відповідачка повністю визнає позов, це свідчить про її розуміння проблеми та бажання її вирішувати. 29 травня 2023 року позивач надав до суду письмові пояснення, де зазначив, що будь-яких документів на підтвердження скрутного становища відповідач не надала. Неналежне виконання умов договору в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію ставить під загрозу можливість ТОВ «ООЕК» виконувати свої грошові зобов`язання перед іншими учасниками ринку електроенергії, наприклад «АТ ДТЕК Одеські електромережі», які безпосередньо і в тому числі за ці кошти відновлюють енергосистему України. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заперечував проти розстрочення виконання рішення. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, з урахуванням відзиву відповідачки, а саме: просить надати відповідачу розстрочення виконання рішення суду, частково стягнути сплачений судовий збір. При визначені стягуваної суми боргу, врахувати сплачену суму боргу 1515,0 грн за квитанцією від 19 травня 2023 року. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» № 01002/514897 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] - відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період січень 2020 року - жовтень 2022 року було спожито 14813 кВт.год електричної енергії, на суму 22 658,64 грн. Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 14200,40 грн, а тому факт споживання електричної енергії боржником, відповідно до вимог ПРРЕЕ та абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», доведено, договір вважається укладеним. Отже, несплата боржником [PERSON] вартості спожитої електричної енергії у розмірі 8 458,24 грн., є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ «ООЕК» в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України. Відповідач [PERSON] визнає позов, підтверджуючи свою заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8458,24 грн, яка утворилася за період з січня 2020 року по жовтень 2022 року, при споживанні електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Борг накопичився за таких обставин. До 2018 року у [PERSON] не було заборгованостей за спожиту електроенергію. На цей час вона була пенсіонеркою за віком та працювала прибиральницею на половину ставки. У кінці 2017 року відповідачкою було витрачено значні кошти на лікування у зв`язку з різким загостренням хронічних хвороб. На підтвердження додано медичні документи. Починаючи з кінця 2017 року й до тепер відповідачка потребує постійного лікування та оздоровлення, що потребує значних витрат. На оплату лікування відповідачці не вистачило власних заощаджень, тому вона була вимушена брати в борг у знайомих та у фінансових установах. За цих обставин, протягом 2018 - 2022 років накопичився борг за спожиту електроенергію. Задля погашення боргу, між [PERSON] та позивачем було укладено Договір про погашення заборгованості № 828513 від 05 січня 2022 року, у якому було встановлено розтермінування сплати боргу. У день підписання вказаного Договору відповідачкою було сплачено на погашення боргу 2703,0 грн та 14 лютого 2022 року сплачено 1580,0 грн. Відповідачка не змогла остаточно виплатити борг, оскільки з початком війни втратила роботу (не може працевлаштуватися до тепер). Незначна пенсія відповідачки повністю витрачається на ліки, харчування. З минулого місяця пенсію відповідачці підвищено на 450,0 грн. З огляду на це, вона взмозі витрачати на погашення заборгованості по 500,0 грн щомісяця та буде намагатися сплачувати поточне споживання. Відповідачкою під час перебуання цивільної справи в суді сплачено суму боргу в розмірі 1515,0 грн за квитанцією від 19 травня 2023 року, а тому сума боргу має бути зменшена на 1515,0 грн. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договора постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановленийстрок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем відповідача та наявним в країні воєнним станом, надати відповідачу розстрочку у розмірі 500,0 грн на місяць до повного погашення заборгованості. Врахувати оплачену відповідачем суму заборгованості у розмірі 1515,0 грн. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. При подачі TOB «ООЕК» до Малиновського районного суду міста Одеси заяви про видачу судового наказу по справі № 521/368/23 було сплачено судовий збір в розмірі 248,10 грн відповідно до п. п. 41 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», про що свідчить платіжне доручення № 9499666659 від 22.11.2022 року. За подачу до суду позовної заяви майнового характеру на підставі п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно сплатити - 1,5 % відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто - 2684,00 грн. Таким чином, згідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України та п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі до Малиновського районного суду міста Одеси позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , ТОВ «ООЕК» було доплачено судовий збір в розмірі 2232,90 грн, про що свідчить платіжне доручення № 9499666066 від 13.09.2022 року. З 05 жовтня 2021 року розпочали офіційно функціонувати окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відео-конференц зв`язку. ТОВ «ООЕК» зареєстроване у підсистемі «Електронний суд», у зв`язку з чим користується гарантованим правом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на зниження суми судового збору при поданні процесуальних документів через вказану систему. У зв`язку з запровадженням підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, набрала чинності частина 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою унормовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Правомірність застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду позовної заяви підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 16.11.2022 р. по справі № 916/228/22, а саме: «з огляду на наведене у позивача були обґрунтовані підстави вважати, що у разі подання ним позовної заяви в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору має бути застосований понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Отже, судовий збір за подання позовної заяви про видачу судового наказу у даній справі складає: (2684,00*0,8) = 2147,20 грн. За приписами статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Зважаючи на вищезазначене, виникла різниця на суму 333,80 грн (2481,0 грн - 2147,20 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом роз`яснюється, що повернення судового збору з Державного бюджету України здійснюється органами Казначейства у відповідності до Порядку повернення коштів, помилково або надмірну зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. У разі повернення судового збору (крім помилково) до органу Казначейства платником (заявником) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial