Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

17.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. 22.03.2023 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. 22.03.2023 року відкрито провадження у даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 21.08.2012 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено актовий запис № 25. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, спільне життя подружжя в сторін не склалося, сторони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. З липня 2020 року сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач повідомлена\~ належним чином у судове засідання не з`явилася, надала клопотання, згідно якого просили розглядати справу у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, тому суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21.08.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] ), про що зроблено актовий запис № 25 (свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] ) /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 107 від 25.09.2012 року (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) /а.с.9/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. З липня 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції\~ інтересів подружжя, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї\~ неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Однак, позивач в позовній заяві просить суд не стягувати з відповідача судові витрати на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved