Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном останнього. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що [PERSON] є його рідним братом, має І групу інвалідності довічно, внаслідок психічної хвороби він не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду. Просить призначити його опікуном над братом для забезпечення його доглядом і лікуванням. Ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21.03.2023 призначено у справі судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 12.05.2023 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта у даній справ №251 від 04.05.2023, Ухвалою суду від 16.05.2023 поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду. У судове засідання заявник не з`явився, однак подав заяву через канцелярію суду, у якій, просить справу слухати у його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати за його відсутності, із вимогами заяви погоджується. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про народження.(а.с.10-11) Згідно виписки із акта огляду МСЕК № 132697 від 12.07.2007 року [PERSON] має першу групу інвалідності з дитинства довічно. Потребує постійного стороннього догляду (а.с.12) З довідки № 2390 від 21.10.2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). З довідки № 2391 від 21.10.2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як слідує із висновку судово-психіатричного експерта № 251 від 04.05.2023 [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок епілепсії, що досягає рівня вираженого недоумства. Психічний розлад у [PERSON] є стійкий і хронічний, внаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила). Згідно статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В силу статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом частини першої статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над братом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа орган опіки та піклування Микулинецької ОТГ Тернопільського району Тернопільської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень частин п`ятої та шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved