Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» (далі - ТОВ «Київська комунальна компанія») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] : грошові кошти в розмірі 1944,01 грн., що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг - 1610,83 грн., 3 % річних - 88,05 грн., інфляційних нарахувань - 245,13 грн., а також судовий збір у сумі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а отже споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. ТОВ «Київська комунальна компанія», відповідно до договору № 12/003, укладеного з балансоутримувачем будинку ПрАТ «Енергополь-Україна», та у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" забезпечувало утримання спільного майна багатоквартирного будинку, придбання електричної енергії, проведення поточних ремонтів спільного майна будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] отримувала житлово-комунальні послуги, проте не здійснювала повного розрахунку за спожиті послуги за період з січня 2020 року по квітень 2020, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 1610,83 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також 3 % річних - 88,05 грн., інфляційних нарахувань - 245,13 грн., у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання. Ухвалою судді Оболонського районного суду від 23.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлену про дату, час та місце судового засідання відповідачку, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами виник спір щодо неналежної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 325269978 від 09.03.2023 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності з 24.06.2019 належить [PERSON] 01.10.2012 року між ПрАТ «Енергополь-Україна», яке є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та ТОВ «Київська комунальна компанія» укладено договір № 12/003 про надання послуг з управління, за яким ТОВ «Київська комунальна компанія» взяло на себе зобов`язання по утриманню указаного будинку, а також набуло право отримувати від мешканців зазначеного будинку оплату за житлово-комунальні послуги. 10.07.2015 року між ТОВ «Київська комунальна компанія» (виконавцем) та попереднім власником [PERSON] (споживачем) укладено Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, комунальних послуг № 14/02/02/289 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов цього договору ТОВ «Київська комунальна компанія» виступає виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечує отримання власником квартири послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, та надання послуг з охорони. Власник зобов`язується оплачувати виконавцю вартість наданих послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та компенсувати вартість наданих комунальних послуг та послуг охорони. Згідно п. 2.3 Договору вартість послуг, що сплачуються за договором складається з відшкодування витрат управляючій компанії та утримання будинку та прибудинкової території в розмірі, визначеному встановленим законом порядком, за 1 м. кв. займаної площі та додаткових платежів за зовнішню охорону території та розрахунків за послуги консьєржів для здійснення охорони під`їздів, інших додаткових послуг мешканцям будинку, понесених відповідно до договору та додатку № 1 (Положення). Відповідно до 2.6 Договору за несвоєчасне здійснення власником (користувачем) оплати за надані послуги, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка буде діяти на момент прострочення оплати, за весь період прострочення. Відповідно до п. 3.2.2 Договору власник зобов`язаний оплачувати комунальні послуги за діючими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі житлового приміщення та показань лічильників та сплачувати послуги управляючої компанії не пізніше 20 числа місяці наступного за звітним. При цьому, з наданих матеріалів вбачається, що відповідач [PERSON] була ознайомлена з Додатками до Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, комунальних послуг № 14/02/02/289 від 10.07.2015, а саме: Положенням «Про правила користування житловими приміщеннями, що розташовані в Житлово-офісному комплексі з об`єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та підземним паркінгом по [ADDRESS] (Житловий комплекс «Міністерський»)», а також Вартістю тарифів та переліком послуг, які надаються управляючою компанією з утримання будинків та прибудинкової території, про що свідчить підпис останньої. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.05.2020 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Київська комунальна компанія» за послуги становить: за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з березня 2020 року по квітень 2020 року 1355,99 грн.; за послуги охорони житлового будинку за період з січня 2020 року по квітень 2020 року - 218,84 грн. та за технічне обслуговування та ремонт системи контролю доступу та системи відеоспостереження за квітень 2020 року - 36,00 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. За положеннями ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Таким чином, відповідач, яка є власником нерухомого майна, отримує послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, послуги з охорони, тощо за адресою: [ADDRESS] . Водночас, відповідач, усупереч взятих на себе зобов`язань, не здійснювала повну та своєчасну оплату спожитих, внаслідок чого у неї виникла заборгованість на загальну суму 1610,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 88,05 грн. та інфляційні витрати у розмірі 245,13 грн. є обґрунтованими та правомірними. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved