Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Антонівка в особі Журавнівської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), у якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на цілий житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] . Станом на 15.04.1991 цей житловий будинок відносився до категорії «колгоспний двір», де були зареєстровані і проживали: [PERSON] голова двору; [PERSON] дружина та станом на 15.04.1991 не втратили права на будинок після припинення колгоспного двору, а їхні частки у даному будинку були рівними, умовно по частині будинку. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшла належна йому частина зазначеного житлового будинку та господарських будівель і споруд. Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки на території с. Антонівка, відведені для ведення особистого підсобного господарства на загальну площу 0,4063 га, земельні ділянки на території с. Антонівка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на загальну площу 0,2797 га, а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любшанської сільської ради, площею 0,98 га. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкування відбулося за законом. На день смерті [PERSON] разом з ним в житловому будинку по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Згодом [PERSON] звернулася в Жидачівську Державну нотаріальну контору з метою юридичного оформлення спадщини після смерті свого чоловіка, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №226/2009, а 12.05.2009 видано свідоцтва про право на спадщину за законом відносно грошових вкладів та земельних ділянок. Спадкові права відносно частини будинку в [ADDRESS] ,\~ [PERSON] \~не оформляла. Таким чином, маючи свою частину будинку як член колгоспного двору та фактично успадкувавши частину будинку після смерті свого чоловіка, [PERSON] стала фактичним одноосібним власником вказаного вище цілого житлового будинку та господарських будівель і споруд. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшов цей житловий будинок та господарські будівлі і споруди, а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любшанської сільської ради. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування відбулося за законом. Позивачка у визначений законом термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №225/2014, а 19.02.2021 їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом відносно земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Любшанської сільської ради. 07.02.2023 позивачка звернулася в\~Жидачівську державну\~нотаріальну \~контору з\~метою юридичного\~оформлення спадкових\~прав на\~житловий будинок\~по [ADDRESS] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також повідомив суд про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого судового засідання без його участі та участі позивачки, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.40), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, підтримання позовних вимог, незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.45). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову (а.с.39). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.33-34). Ухвалою підготовчого засідання від 10.04.2023 постановлено закрити підготовче провадження у справі і призначити її до судового розгляду по суті (а.с.41). Ухвалою судового засідання від 18.05.2023 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.46). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про одруження від 11.03.1956 [PERSON] та [PERSON] одружилися 11.03.1956 в Покровській сільській раді Ємельяновського району Краснодарського краю. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.8). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.04.1966 (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу від 24.09.1977 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюбу 24.09.1977. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.03.1994 цілий житловий будинок в [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.11). Витягами №№ 30, 31 від 03.02.2023 із погосподарської книги с. Антонівка Стрийського району Львівської області встановлено, що станом на 30.06.1990 у житловому будинку [ADDRESS] , який відноситься до суспільної групи господарств колгоспний двір, були зареєстровані і проживали: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] . Станом на 15.04.1991 були зареєстровані і проживали [PERSON] голова двору, дружина [PERSON] (а.с.12, 13). Згідно з свідоцтвом про смерть від 09.06.2003 [PERSON] помер [INFO] в с. Антонівка Жидачівського району Львівської області (а.с.14). Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.05.2009, зареєстрованих в реєстрі за №№ 806, 808, 810, 812, спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.15-18). [PERSON] померла [INFO] в с.Антонівка Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 02.12.2013 (а.с.19). Згідно з Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.02.2021, зареєстрованих в реєстрі за №№ 235, 236, спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] (а.с.20, 21). Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 07.02.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.22). З технічного паспорта від 22.02.2023 вбачається, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1», загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 34,1 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж з коморою «Б1», сарай «В1», сарай «Г1», сарай «Д1», навіс «Е1», вбиральня «Ж1», вимощення «І», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа, №3 (а.с.23-20). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з приписами частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, черговість спадкування за законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір. Станом на 30.06.1990 у цьому будинку були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . Станом на 15.04.1991 ці особи залишалися членами колгоспного двору. [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (як дочка спадкодавиці). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом (як дочка спадкодавиці), яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, про що свідчить видані на її ім`я відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом, які б також претендували на частку у спадковому майні після смерті [PERSON] , не встановлено. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на цілий житловий будинок, разом з приналежними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved