Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 20.06.1998 року у Виконавчому комітеті Кодимської сільської ради Первомйаського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №8. Від шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2017 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, на даний час подружжя поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Крім того, добровільно в органах ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачки, позов підтримує, а також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлений був належним чином, відзив по суті позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб 20.06.1998 року у Виконавчому комітеті Кодимської сільської ради Первомйаського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8 (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 2017 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, на даний час подружжя поновлювати шлюбні стосунки не бажає, а добровільно в органах ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то його необхідно залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved