Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

У листопаді 2022 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди в порядку суброгації (а.с. 1-4). 19.01.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 86-87). 09.05.2023 року рішенням суду у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Європейський страховий альянс» до [PERSON] , третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди в порядку суброгації було відмовлено (а.с. 198-205). 12.05.2023 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником відповідача - адвокатом Мохнюком Д.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення. До заяви, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, його представником додано копії наступних документів: платіжної інструкції №0.0.2917809160.1 від 23.03.2023 року; рахунку-фактури №89 від 22.03.2023 року; рахунку-фактури №106 від 03.04.2023 року; розрахунку суми витрат на правничу допомогу та детального опису робіт від 10.05.2023 року; платіжної інструкції №0.0.2932570527.1 від 04.04.2023 року; рахунку-фактури №151 від 10.05.2023 року; платіжної інструкції №0.0.2988706701.1 від 10.05.2023 року; акту про надання послуг від 10.05.2023 року (а.с. 207-210, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 221). Посилаючись на приписи ст.ст.141, 246 ЦПК України представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, а саме витрат на правову допомогу в розмірі 11200,00 гривень. 30.05.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника позивача - Білогуб Ю.С. надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У запереченні представник позивача зазначає, що ціна позову у даній справі складає 61572,89 гривень, а розмір заявлених витрат на правничу допомогу складає 11200,00 гривень, що, на думку останньої, не є співмірним розміром. Зауважила, що вартість заявленої послуги «правовий аналіз матеріалів судової справи №357/10976/22» у розмірі 1500,00 гривень, а також «підготовка та відправка відзиву на позовну заяву (враховуючи підбір судової практики, друк додатків та відправка засобами поштового зв`язку)» у розмірі 4500,00 гривень є, на її думку, завищеними, оскільки спори щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП є однією з найбільш розповсюджених категорій справ, подібні спори не вимагають опрацювання значного обсягу нормативно-правового матеріалу та формування нестандартної правової позиції. Наголосила, що надання послуги «підготовка та відправка заяви про ухвалення додаткового рішення», на її думку, не є професійною правничою допомогою відповідачу, оскільки є інтересом виключно адвоката відповідача. Підкреслила, що дана справа не має значної суспільної значимості та не викликає публічного інтересу. З наведених обставин, вважає, що справедливий та співмірний розмір витрат на правничу допомогу у даній справі не може перевищувати 4000,00 гривень. Просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення (а.с. 241-243). 30.05.2023 року у судовому засіданні представник позивача - Білогуб Ю.С., надала пояснення, аналогічні за змістом запереченню на заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначила, що вважає справедливим та співмірним розмір витрат на правничу допомогу відповідача у даній справі у сумі 4000,00 гривень. 30.05.2023 року у судове засідання відповідач або його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника відповідача - адвоката Мохнюка Д.М. про розгляд зави про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача (а.с. 210). 30.05.2023 року у судове засідання представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги або інших заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, неприбуття у судове засідання 30.05.2023 року відповідача та представника третьої особи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України. Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частино 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У матеріалах справи наявні копії наступних документів, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу: договору про надання правничої допомоги від 23.02.2022 року №2302; протоколу узгодження гонорару від 23.02.2023 року; договору про надання правничої допомоги від 07.03.2022 року №0703; рахунку-фактури №49 від 22.02.2023 року; квитанції до платіжної інструкції №0.0.2873836947 від 22.02.2023 року; рахунку-фактури №54 від 24.02.2023 року; квитанції до платіжної інструкції №0.0.2876982273.1 від 24.02.2023 року; рахунку-фактури №67 від 03.03.2023 року; квитанції до платіжної інструкції №0.0.2888887118.1 від 06.03.2023 року; акту про надання послуг від 08.03.2023 року; платіжної інструкції №0.0.2917809160.1 від 23.03.2023 року; рахунку-фактури №89 від 22.03.2023 року; рахунку-фактури №106 від 03.04.2023 року; розрахунку суми витрат на правничу допомогу та детального опису робіт від 10.05.2023 року; платіжної інструкції №0.0.2932570527.1 від 04.04.2023 року; рахунку-фактури №151 від 10.05.2023 року; платіжної інструкції №0.0.2988706701.1 від 10.05.2023 року; акту про надання послуг від 10.05.2023 року (а.с. 142, 143, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 221). Відповідно до п.3 договору про надання правничої допомоги №2302 від 23.02.2023 року та п.3 договору про надання правничої допомоги №0703 від 07.03.2023 року оплата винагороди здійснюється на користь адвоката Мохнюка Д.М. Клієнт зобов`язаний сплачувати гонорар у розмірі та порядку, передбачених договором та додатками до нього. У додатку №1 від 23.02.2023 року до договору про надання правничої допомоги №2302 від 23.02.2023 року закріплено, що сторони узгодили розмір гонорару адвоката за правову допомогу: правовий аналіз матеріалів судової справи №357/10976/22 - 1500,00 гривень; підготовка та відправка адвокатського запиту до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - 1200,00 гривень; підготовка та відправка відзиву на позовну заяву - 4500,00 гривень; підготовка клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції - 400,00 гривень; представництво інтересів в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 1400,00 гривень; підготовка та відправка заперечення на відповідь на відзив - 2000,00 гривень. Згідно з розрахунком суми витрат на правничу допомогу та детальним описом робіт від 10.05.2023 року представник позивача - адвокат Мохнюк Д.М. виконав для позивача наступні роботи: правовий аналіз матеріалів судової справи №357/10976/22 - 1500,00 гривень; підготовка та відправка адвокатського запиту до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» щодо отримання калькуляції страхового відшкодування - 1200,00 гривень; підготовка та відправка відзиву на позовну заяву (враховуючи підбір судової практики, друк додатків та відправка засобами поштового зв`язку) - 4500,00 гривень; підготовка клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції - 400,00 гривень; участь у судовому засіданні 22.03.2023 року в режимі відеоконференції (враховуючи час підготовки до судового засідання та фактичний час судового засідання) - 1400,00 гривень; участь у судовому засіданні 09.05.2023 року в режимі відеоконференції (враховуючи час підготовки до судового засідання та фактичний час судового засідання) - 1400,00 гривень; підготовка та відправка заяви про ухвалення додаткового рішення - 800,00 гривень. Тобто, розмір винагороди представника відповідача - адвоката Мохнюка Д.М. за виконану роботу (надані послуги) позивачу становить 11200,00 гривень. Зазначена сума відповідачем повністю сплачена його представнику. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України у системному зв`язку, убачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Разом з цим за п.4 ч.1 ст. 1 за п. 9 ч.1 ст. 1 Закон №5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону №076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Таку правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/12876/19. Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо неспівмірності заявленої суми витрат відповідача на професійну правничу допомогу, через нібито приналежність даної справи до категорії найбільш розповсюджених, а також хибної думки про те, що подібні спори не вимагають опрацювання значного обсягу нормативно-правового матеріалу та формування нестандартної правової позиції, відсутності значної суспільної значимості та виклику публічного інтересу, з огляду на їх оціночний характер, адже вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. Так у даній справі, представником відповідача зроблено ряд адвокатських запитів щодо витребування інформації та документів. За результатами проведеної роботи представником відповідача було надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що фактичний розмір шкоди за наслідками ДТП не перевищує ліміт відповідальності страховика за договорами обов`язкового та добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасного випадку. Крім того, таким доказами було підтверджено, що при розрахунку фактичного розміру шкоди позивачем, а також розрахунку страхового відшкодування третьою особою, коефіцієнт фізичного зносу не застосовувався. Указані обставини вплинули на ухвалене у даній справі судове рішення. Поза увагою суду слід залишити і доводи представника позивача з приводу того, що підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення не є професійною правничою допомогою відповідачу, оскільки є інтересом виключно адвоката, оскільки таке твердження суперечить положенням ЦПК України, адже за наслідками задоволення відповідної заяви указані судові витрати підлягають стягненню з позивача саме на користь відповідача, а не його представника. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 11200,00 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом та часом послуг у суді (підготовка цієї справи до розгляду та її супровід у судових засіданнях), відповідають критерію розумності їхнього розміру та справедливості. Суд дійшов висновку про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11200,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved