Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення у сумі 37 034,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , яку у квітні 2022 року було затоплено із кв. [ADDRESS] власником якої є відповідач. У зв`язку з чим, позивачу було нанесено шкоду у розмірі 37 034,00 грн. Однак, [PERSON] відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу завдану шкоду, що зумовило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. З огляду на викладене, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача 37 034,00 грн завданої шкоди та судові витрати. 11.07.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у ОК «Жемчужний квартал» інформацію про особу (або осіб), яка/які проживає (проживають) та користується (користуються) квартирою [ADDRESS] , з наданням засвідчених копій відповідних документів, які посвідчить права особи (або осіб) на зазначену квартиру. 05.08.2022 на ухвалу суду від 11.07.2022 ОК «Жемчужний квартал» надійшли витребовувані судом докази. 27.09.2022 до суду від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, а саме: висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 23.09.2022 № 10/22, локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 на ремонтно-будівельні роботи в квартирі [ADDRESS] . 07.10.2022 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій вона просить суд стягнути з відповідача 48 787,00 грн завданої матеріальної шкоди. 08.11.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовної заяви, з огляду на наступне. Так, наданий позивачем акт про залиття є неналежним доказом, оскільки ґрунтується виключно на огляді квартири позивача, без обстеження квартири відповідача, пояснень у якого комісія не відбирала. Окрім того, він не відповідає вимогам встановленої форми, не містить всіх необхідних реквізитів. Крім цього, наданий позивачем кошторис розрахунку відновлення квартири після залиття є неналежним та недопустимим доказом у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Окремо представник відповідача звертає увагу суду на те, що квартира відповідача розміщена через один поверх від квартири [PERSON] та те, що комунікації (технічна шахта) з`єднанні з усіма квартирами у під`їзді будинку, а також на те, що позивач не надала доказів огляду квартири, яка знаходиться над її квартирою. Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо заподіяної відповідачем шкоди. Окрім того, відповідач просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат понесених на правову допомогу, з огляду на їх не співрозмірність. 10.01.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої вона просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, так як заперечення позивача щодо суми збитку вважає безпідставними, а всі докази поданні на підтвердження нанесеної шкоди є належними та допустимими. 16.02.2023 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких він просить суд відмовити у задоволені позову, з огляду на те, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, фото чи інших матеріалів пошкоджень, завданих внаслідок залиття її квартири саме відповідачем на підтвердження вини відповідача та їх причинно-наслідкового зв`язку. 13.03.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у якому він звертає увагу суду, на те, що наданий позивачем висновок судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення розміру суми спричинених збитків, який став підставою для збільшення розміру позовних вимог є неналежним доказом, оскільки не відповідає встановленим законом вимогам щодо його проведення та є таким, що не відображає дійсних обставин справи. 11.04.2023 ухвалою суду прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду. 16.05.2023 в судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Представник відповідача проти задоволення позовної заяви з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог заперечувала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з договору купівлі-продажу майнових прав від 13.01.2017 № 2-23-5/32 та додаткової угоди від 11.01.2019 [PERSON] придбала майнові права на квартиру [ADDRESS] . Згідно акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання, каналізації від 23.04.2022, складеного комісією у складі: Лебєєва О.В. (головного інженера), Рачняк М.В. (інженера з організації експлуатації та ремонту) та Посміченка С.С. (слюсаря-сантехніка), 23.04.2022 в буд. [ADDRESS] трапилось залиття, аварія гарячого або холодного водопостачання. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акта встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Згідно акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання, каналізації від 23.04.2022, складеного комісією у складі: Лебєєва О.В. (головного інженера), Рачняк М.В. (інженера з організації експлуатації та ремонту) та Посміченка С.С. (слюсаря-сантехніка), з кв. 485 трапилося залиття кв. [ADDRESS] , було пошкоджено стіну, стелю, нішу з гіпсокартону, а також плінтус біля ніші внизу, причиною залиття стало протікання різьбового з`єднання відсікаючого крана в квартирі. Дослідивши зазначений акт, судом встановлено, що при його складанні комісією проведено огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивача. При цьому, квартира, яка знаходиться поверхом вище безпосередньо над квартирою позивача не була оглянута, її власники чи мешканці не були присутні під час складання цього акта, так як і відповідач у справі. Окрім того, комісія не встановила особу, з вини якої сталося залиття квартири позивача, та місце з якого відбулося залиття, а також обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття. Поряд з цим, докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про дату комісійного обстеження, але відмовився прийняти в ньому участі або не надав доступу до своєї квартири чи відмовився підписати складений комісією акт в матеріалах справи відсутні. Разом з цим, представником відповідача було направлено на електронну пошту суду копію ще одного акту, який також було складено 23.04.2023 тією ж комісією з приводу даного залиття, в якому відсутня вказівка на те звідки відбулося затоплення квартири позивача, проте суд не приймає зазначений доказ, оскільки він не скріплений ЄЦП. Відповідно до ст. 76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) для вирішення справи, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України). Відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Надаючи оцінку долученому позивачем до матеріалів справи висновку експерта від 23.09.2022 № 10/22, судом встановлено, що експертом було використано акт комісійного обстеження від 23.04.2022, який складений з порушенням вимог Правил. Крім того, із даного висновку вбачається, що залиття квартири позивача відбулося із вище розташованої квартири. Висновок складено 23.09.2022, тобто через п`ять місяців після залиття квартири позивача. За таких обставин, наданий позивачем висновок експерта не є належним доказом заподіяння майнової шкоди позивачу залиттям її квартири саме відповідачем. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій відповідача щодо залиття квартири позивача, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed