Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

14 листопада 2022 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Диканського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами, у якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 56934,00 грн, у тому числі: 1) за договором позики № 1745331 у розмірі 32 186,00 гривень, що складається із суми: - заборгованості за основною сумою боргу - 9 500,00 гривень; - заборгованості за відсотками - 22 686,00 гривень; 2) за кредитним договором № 3566603381/634952 у розмірі 12 000,00 гривень, що складається із: - заборгованості за основною сумою боргу - 3000,00 гривень; - заборгованості за відсотками - 9000,00 гривень; 3) за кредитним договором № 16362-02/2021 у розмірі 6 188,00 гривень, що складається із: - заборгованості за основною сумою боргу - 1 700,00 гривень; - заборгованості за відсотками - 4 488,00 гривень; 4) за кредитним договором № 00-2748978 у розмірі 6 560,00 гривень, що складається із: - заборгованості за основною сумою боргу - 2 000,00 гривень; - заборгованості за звичайними відсотками - 4 560,00 гривень. Також позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 15.12.2022 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області. 07.02.2023 цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023 цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 14 березня 2023 року. 22.02.2023 до суду від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог. 13.03.2023 представником відповідачки - адвокатом адвокатського бюро «Віталія Грибовода» Грибоводом Віталієм Васильовичем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому представник відповідачки просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Протокольною ухвалою суду 14.03.2023, у зв`язку з неявкою відповідача та її представника, враховуючи отримання судом відзиву на позовну заяву та відсутність доказів отримання відзиву позивачем, судове засідання відкладено на 19 квітня 2023 року о 09 годині 00 хвилин. 21.03.2023 від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» засобами електронного зв`язку та 04.04.2023 засобами поштового зв`язку надійшла відповідь позивача на відзив відповідача. Ухвалою суду від 19.04.2023 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунок заборгованості за договором позики № 1745331 від 07.02.2021, укладеним з [PERSON] , на дату відступлення права вимоги 14.06.2021, та докази на підтвердження надання (перерахування) кредитних коштів відповідачці. Розгляд справи відкладено на 30.05.2023 на 11.00 годині. Справу розглянуто 30 травня 2023 року у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників, які належним чином повідомлені про дату, місце та час судового засідання. Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (т.с. 1 а.с. 1-9, 188-197, 200-206) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачкою з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» , ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було укладено кредитні договори, право вимоги за яким у подальшому придбав позивач. Невиконання відповідачкою своїх обов`язків з повернення позики та грошових кредитів за укладеними договорами стало підставою для звернення позивача до суду. Станом на дату подання до суду позовної заяви заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитними договорами складає 56934,00 гривень, які позивач просив стягнути з відповідачки. Не погодившись з аргументами відповідачки, викладеними у відзиві, у відповіді на відзив на позовну заяву (т.с. 1 а.с. 200 -206) позивач зазначив, щообставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі - є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій, викладених у постановах ВС, а отже є такими, що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. При нормативному обґрунтуванні позовних вимог позивач посилався на ст. 131-2 Конституції України, статті 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644, 1047, 1049 ЦК України, статті 4, 9, 19, 27, 43, 49, 58, 60, 61, 133, 141, 184, 175, 177, 274-279 ЦПК України, статті 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», правові висновки Верховного Суду України у справі №6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року), Верховного Суду у справі №732/670/19 (постанова від 09 вересня 2020 року), у справі № 404/502/18 (постанова від 23 березня 2020 року), у справі № 127/33824/19 (постанова від 07 жовтня 2020 року). У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Позиція відповідача (т.с. 1 а.с. 101-103) У відзиві на позовну заяву представник відповідачки - адвокат Грибовод Віталій Васильович зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як: 1)позивач не надав доказів переходу права вимоги за кредитними зобов`язаннями відповідачки, оскільки надані позивачем копії документів не можуть підтвердити факту переходу права вимоги, щодо кредитних зобов`язань [PERSON] , відсутність додатку № 1 та реєстру боржників № 3 позбавляє можливості достовірно встановити факт відступлення права вимоги саме за зобов`язаннями [PERSON] ; сумнів у дійсному переході права вимоги виникає у зв`язку з тим, що [PERSON] не отримувала повідомлення ні від фактора, ні від клієнта, хоча відповідно до додаткової угоди клієнт зобов`язаний був це зробити; матеріали справи не містять копій платіжних документів щодо оплати від фактора за відступлення права вимоги як це передбачено розділом 3 договору факторингу 2)жоден із кредитних договорів не підписаний відповідачем [PERSON] , матеріали справи не містять будь які докази укладення електронних договорів з [PERSON] . Відповідачка не підписувала договори, що додані до позовної заяви, заперечує факт отримання одноразового ідентифікатора, факт заповнення заявок та взагалі входу на сайт кредитодавця, внаслідок чого обставини, щодо надсилання та введення одноразового ідентифікатора, чи надсилання на електронну адресу договору підлягають доказуванню позивачем. Уважав, що факт укладення договорів, що є підставою даного позову, не є доведеним позивачем. 3)позивач не надав розрахунків заборгованості відповідачки по кожному кредитному договору, з наданих позивачем документів не можливо встановити порядок нарахування заборгованості, а саме нарахування відбувалося поза межами строку договору, а вимоги щодо стягнення з відповідачки інших платежів, взагалі- безпідставні. Зазначав, що за умовами укладених кредитних договорів сума заборгованості за кредитним договором № 1 у межах строку договору не має перевищувати 15171,50 грн ; за кредитним договором № 2 - 5250,00 грн; за кредитним договором № 3 - 2822,00 грн; за кредитним договором № 4 - 3140,00 грн. На підставі наведеного у відзиві представник відповідачки просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви. При нормативному обґрунтуванні власної позиції посилався на статті 625, 631, 1048-1050, 1054, 1082 ЦК України, ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції від 18 червня 2015 року № 1000/5, правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (постанова від 28 березня 2018 року), Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 (постанова від 12 січня 2021 року). У судове засідання представник відповідачки та відповідачка не з`явилися, були належним чином повідомленні про дату, місце та час судового засідання у розумінні п. 3 ч. 8, ч. 6 ст. 128, ч. 5 ст. 14 ЦПК України. Застосовані судом норми права Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України - ЦКУ). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Я кщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 641 ЦКУ пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. За ст. 642 ЦКУ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (тут та на далі у редакції, чинній станом на дату укладення спірних договорів) встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦКУ). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Частиною другою статті 3 цього закону у свою чергу передбачено, що цей Закон, крім положень щодо врегулювання простроченої заборгованості, пункту 9 частини третьої статті 9, пункту 15 частини першої та частини другої статті 12 цього Закону, не поширюється на: договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця. Дію карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 продовжено до 30 червня 2023 року. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» звільняє споживача від відповідальності за прострочення зобов`язань за кредитним договором, у тому числі за кредитним договором про споживчий кредит зі строком погашення кредиту до одного місяця на період дії карантину. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Фактичні обставини справи, встановлені судом 1.07.02.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (за договором - позикодавець)та відповідачкою [PERSON] (за договором - позичальник) було укладено договір позики № 1745331 (надалі кредитний договір № 1), який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін (т.с. 1 а.с. 11). Цей договір було укладено між сторонами в електронній формі, що згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно відповідачем (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»), що підтверджується електронним повідомленням (т.с. 1 а.с. 11). Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. За умовами укладеного договору позичальник отримав від позикодавця позику на суму у розмірі 9500,00 гривень строком на 30 днів з базовою процентною ставкою в день - 1,99%. Датою повернення позики визначено сторонами договору - 09.03.2021, знижена процентна ставка на день - 0,59%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%, орієнтовна річна процентна ставка - 215,35%, орієнтовна загальна вартість позики склала суму 11181,50 гривень (т.с. 1 а.с. 11). У договорі зазначені такі відомості щодо позичальника: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] , які відповідають даним відповідачки, які містяться в матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 79); номер телефону: [NUMBER] , електронна пошта: [INFO] ; рахунок: [NUMBER] та електронний підпис одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Відповідно до пп. 4.1. п. 4 договору позики підписанням договору позики позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до пп. 4.2. п. 4 договору позики позичальник до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (пп. 4.2. п. 4 Договору позики). Порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, інша інформація, необхідна для укладення договору визначена правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики (т.с. 1 а.с. 12-16). Відповідно до п. 5 договору позики цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно з п. 6 договору позики він укладений в результаті зваженого рішення сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором. У Правилах надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», з якими погодилася відповідачка (п. 4.2 договору позики № 1745331), визначено, що уклавши договір позики, встановлюються такі основні умови позики: П. 2.1 - повернення позики в кінці строку позики - відповідна схема кредитування (повернення позики), при якій позичальник має повернути позику та сплатити проценти за користування нею не пізніше останнього дня строку позики, погодженого сторонами у договорі позики; П. 2.16 - позика - грошові кошти в національній валюті України (гривні), що надаються товариством позичальнику у користування в розмірі та на умовах, визначених договором позики й цими Правилами, та яку позичальник зобов`язується повернути у зазначений в договорі позики строк, сплативши при цьому проценти за користування нею; П. 2.19 - проценти - грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою; П. 2.24 - строк позики - період часу, на який товариство надає позику позичальнику відповідно до умов договору позики (зі зазначенням кінцевої дати строку позики). П. 6.3 - нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховуються за базовою процентною ставкою, зазначеною у договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення. П. 6.5 - у разі неповернення/повернення не у повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але у будь-якому випаду не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією у розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно у якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування; П. 6.8 - позичальник погоджується, що при понадстроковому користуванні позикою (або її частиною), кінцева дата строку (терміну) дії договору позики змінюється на дату, що відповідає даті повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, що тягне за собою зміну кінцевої дати строку позики на відповідну дату; П. 6.9 - позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики (нова кінцева дата строку позики), на суму позики (її частини) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується копією довідки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» від 10.05.2023 № 10/05/23-30 (т.с. 2 а.с. 6), у якій наведено такі відомості: код транзакції (6374827186292787234324337), сума транзакції - 9500,00 грн, дата та час проведення транзакції - 07.02.2021, ПІБ позичальника [PERSON] тощо. Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 07.02.2021 № 1745331 заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 30.09.2022 складає загальну суму 32186,00 гривень (9500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22686,00 грн - сума заборгованості за відсотками) (т.с. 1 а.с. 23). Такий самий розмір заборгованості вбачається з розрахунку, наданого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 07.06.2021, здійсненого з розрахунку 1,99 % за період з 07.02.2021 по 07.06.2021 (т.с. 2 а.с. 7). 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (т.с. 1 а.с. 17-20). Згідно з умовами договору факторингу перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку до договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 за договором факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників загальною кількістю 10575 (т.с. 1 а.с. 21). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 до договору факторингу від 14.06.2021 №14/06/21, який сформовано 31.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 32186,00 гривень, з яких: 9500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22686,00 грн - сума заборгованості за відсотками (т.с. 1 а.с. 22). 2.16.02.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3566603381/634952 (надалі - кредитний договір № 2), який підписано електронним підписом позичальника (відповідачки), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланим на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін (т.с. 1 а.с. 29-30). У реквізитах сторін зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідачки, електронний підпис, номер телефону [NUMBER] , а також номер рахунку позичальника: [NUMBER]. У Додатку № 1 до договору (т.с. 1 а.с. 30) зазначені такі відомості про позичальника: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , ID-картка номер [NUMBER] , які відповідають даним паспорту відповідачки, які містяться в матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 79). Відповідно до пп. 1.1 п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пп. 1.2 п. 1 кредитного договору кредит надається на 30 днів - до 17.03.2021, строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електрону комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована (пп. 1.3 п. 1 кредитного договору). Згідно з пп. 2.3 п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до пп. 1.5 п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства - https://www.eurogroshi.com.ua/. У п. 4 договору сторони передбачили відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору. У разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 цього договору та/або у додатку до цього договору, проценти, передбачені у п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору (п. 4.3 договору). Відповідно до пп. 6.1 п.6 кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пп. 6.8 п.6 кредитного договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Відповідно до пп. 6.9 п.6 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 3566603381/634952 від 16.02.2021 визначено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, згідно з яким строк, на який видано кредит, - 30 днів; сума кредиту - 3000,00 гривень; фіксована процентна ставка 2,5% за день користування, сума нарахованих процентів за користування кредитом - 2250,00 грн; сума до сплати - 5250,00 гривень (т.с. 1 а.с. 30). У матеріалах справи міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, яка підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (т.с. а.с. 31-32). Факт перерахування кредитних коштів підтверджується копією інформаційної довідки від 20.03.203 (т.с. 1 а.с. 213), у якій наведено номер транзакції (31348-40092-27343), сума транзакції - 3000,00 грн, дата та час проведення транзакції - 16.02.2021 16:00:11, номер картки: [NUMBER] тощо. Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 16.02.2021 № 3566603381/634952 заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 30.09.2022 складає загальну суму 12000,00 гривень (3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн - сума заборгованості за відсотками) (т.с. 1 а.с. 38). 09.12.2021 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 09122021, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (т.с. 1 а.с. 33-35). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 09.12.2021 за договором факторингу № 09122021 від 09.12.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників загальною кількістю 10114 (т.с. 1 а.с. 36). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 09.12.2021 № 09122021, сформованого 31.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимога до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 12000,00 гривень, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн - сума заборгованості за відсотками (т.с. 1 а.с. 37). 3.25.02.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 16362-02/2021 (надалі - кредитний договір № 3), який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланим на номер мобільного телефону позичальника (відповідачки), про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін (т.с. 1 а.с. 43-45). Відповідно до пп. 1.1, 1.2 п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредит надається строком на 30 днів - до 26.03.2021. Відповідно до пп. 1.3 п. 1 кредитного договору сторонами встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 803,0000000000001% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% (процентів) на добу, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до пп. 1.4 п. 1 кредитного договору для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту. Підпунктом 1.5 п. 1 кредитного договору визначено, що датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Договором також визначені такі відомості про позичальника: реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] , виданий 25.09.2018, орган, що видав 5326, які відповідають даним паспорта відповідачки, які містяться в матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 79). Крім того, зазначено номер телефону [NUMBER] , рахунок позичальника: [NUMBER] хх-хххх-8277, прізвище, ім`я та по батькові: [PERSON] , та електронний підпис: W96734. Відповідно до пп. 1.6 п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства: https://www.zecredit.com.ua. Також, згідно з пп. 1.7 п. 1 кредитного договору клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Сторонами договору погоджено умови, згідно з якими повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (пп. 2.1 п. 2 кредитного договору). Згідно з пп. 2.3 п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 4.3 п. 4 кредитного договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. У матеріалах справи міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, яка підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (т.с. 1 а.с. 46-47), а також інформаційна довідка (т.с. 1 а.с. 207) про проведення успішної транзакції на суму 1700,00 грн 25.02.2021 зі зазначенням номеру картки, який співпадає з номером рахунку позичальника у договорі (розділ 7, а.с. 44 на звороті)) та коду платежу. Факт видачі кредиту підтверджується інформаційною довідкою про успішну транзакцію на суму 1700,00 грн, дата проведення транзакції 25.02.2021, номер карти: [NUMBER] (т.с. 1 а.с. 207). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 16362-02/2021 від 25.02.2021 заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 30.09.2022 складає загальну суму 6188,00 гривень (1700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4488,00 грн - сума заборгованості за відсотками) (т.с. 1 а.с. 52). 29.10.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29102021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (т.с. 1 а.с. 48-49). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 29.10.2021 за договором факторингу від 29.10.2021 № 29102021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників загальною кількістю 5249 (т.с. 1 а.с. 50). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29102021 від 29.10.2021, сформованого 31.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимога до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 6188,00 гривень, з яких: 1700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4488,00 грн - сума заборгованості за відсотками (т.с. 1 а.с. 51). 4.06.03.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-2748978 (надалі - кредитний договір № 4), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланим на номер мобільного телефону ( [NUMBER] ) позичальника (відповідачки), про що свідчить пп. 7.10, та п.8 Кредитного договору (т.с. 1 а.с. 57-59). У договорі зазначено прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер [PERSON] (т.с. 1 а.с. 59), які відповідають даним паспорту відповідачки, які містяться в матеріалах справи (т.с. 1 а.с. 79). Відповідно до пп.1.1 п.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Сума кредиту складає 2000,00 гривень, тип кредиту - кредит, строк дії кредиту: 30 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 05 квітня 2021 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп. 1.3.1-1.3.3 цього договору. Графік платежів - без урахування передбачених цим договором пролонгацій строку дії кредиту, у розмірі сум та порядку погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, визначений додатком № 1 до цього договору. При цьому, у випадку здійснення пролонгацій строку дії кредиту, відповідно до пп. 1.3.1-1.3.2 договору, новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті на письмову вимогу позичальника (пп.1.2., 1.3. п.1 кредитного договору). Відповідно до пп.1.4. п.1 кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,90 % в день (684,00 % річних) - стандартна процентна ставка, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до пп.1.4.1. п.1 кредитного договору сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п.6.3 договору. Відповідно до пп.1.6, 1.7 п.1 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 684,00 % річних та орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 3140,00 гривень. Пунктом 2 кредитного договору визначено порядок надання кредиту. Так, для отримання кредиту, позичальник має зареєструватися на сайті та мати доступ до особистого кабінету. Для проходження реєстрації, позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 2000,00 гривень на карту позичальника, емітовану банком України. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3 банківських днів з моменту (дати) укладення цього договору. У п. 3 договору сторони визначили порядок розрахунків процентів, згідно з яким розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту, з урахуванням усіх пролонгацій, у разі якщо у день повернення кредиту відбулося фактичне погашення кредиту у повному обсязі. У випадку невиконання зобов`язань з повернення заборгованості у вказаний у п. 1.3 договору строк, або не оформлення пролонгацій такого кредиту на інший (новий) строк користування, проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Відповідно до пп. 7.2 кредитного договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана у ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», та він ознайомлений з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/, які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. За п. 7.10 цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання і електронним підписом позичальника, що відтворний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього договору вважається направленням кредитодавцем повідомлення про прийняття у повному обсязі умов цього договору. Договір діє протягом строку, на який відбулося оформлення кредиту (з урахуванням пролонгацій цього кредиту), а у випадку невиконання прийнятих позичальником на себе грошових зобов`язань - до моменту повного виконання грошових зобов`язань за договором, крім випадків припинення його дії за згодою сторін… Факт видачі кредиту підтверджується копією повідомлення (т.с. 1 а.с. 211), згідно з яким дата проведення операції 3/6/2021, сума операції 2000,00 грн, номер карти: [NUMBER] , опис платежу: [PERSON] , ІНН [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 00-2748978 від 06.03.2021 заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 30.06.2022 складає загальну суму 6560,00 гривень (2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4560,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками) (т.с. 1 а.с. 64). З детального розрахунку заборгованості (т.с. 1 а.с. 212) також вбачається, що така сума заборгованості існувала станом на 27.09.2021 (дату продажу кредиту). 27.09.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (т.с. 1 а.с. 60-61). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 27.09.2021 за договором факторингу № 27092021 від 27.09.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (т.с. 1 а.с. 62). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 27.09.2021 № 27092021, сформованого 31.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимога до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 6560,00 гривень, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4560,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками (т.с. 1 а.с. 63). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі, такі договори: - договір позики від 07.02.2021 № 1745331 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»; - договір про надання фінансового кредиту від 16.02.2021 № 3566603381/634952 з ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА»; - договір про надання фінансового кредиту від 25.02.2021 № 16362-02/2021 з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ»; - кредитний договір від 06.03.2021№ 00-2748978 з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Факт укладення таких договорів належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачкою на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та первісними кредиторами не було б укладено. Доводи представника відповідачки про відсутність доказів про укладення договорів суд відхиляє, оскільки такі спростовуються матеріалами справи. Підписання договорів відповідачкою підтверджується змістом кредитних договорів, інформаційними довідками (повідомленнями), які містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; податковий номер; номер паспорта, телефон (ідентичний у всіх договорах); номери рахунків або банківських карток, адреса місця проживання тощо. Доказів підписання договору від імені відповідачки іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачка суду не надала, про таке не повідомляла та не стверджувала, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надала. Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення кредитних договорів саме відповідачкою. Доказів повернення відповідачкою коштів, отриманих у кредит, матеріали справи не містять. Отже, суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві та у відзиві на відзив, та вважає, що позивачем доведено факт укладення кредитних договорів з додержанням письмової форми, визначеної законом, з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», такі договори підписані відповідачкою шляхом застосування електронного підпису одноразовими ідентифікаторами у порядку, визначеному ст. 12 цього закону та умовами договорів. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитами, а саме: за кредитним договором № 1 - 9500,00 грн; кредитним договором № 2 - 3000,00 грн, кредитним договором № 3 - 1700,00 грн, кредитним договором № 4 - 2000,00 грн, є законними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на умовах кредитних договорів. Факт набуття позивачем права вимоги до відповідачки за кредитними договорами суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами. Сумніви представника відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо дійсності переходу права вимоги до позивача, зважаючи на ненадання відповідачці повного тексту додатків до договорів факторингу та повних текстів реєстрів боржників, суд уважає безпідставними, оскільки ненадання позивачем інформації щодо інших боржників, права вимоги до яких він придбав у первісних кредиторів, жодним чином не впливає на права та обов`язки відповідачки, та така інформація не є необхідною для доведення позовних вимог у контексті даної справи. Посилання представника відповідачки на відсутність у матеріалах справи копій платіжних документів щодо оплати від фактора за відступлення права вимоги та неотримання відповідачкою письмових повідомлень від фактора та/або клієнта про перехід права вимоги до позивача також не є підставними у повній мірі, оскільки відсутність таких доказів не звільняє відповідачку від обов`язку повернути кредит, а її необізнаність про відступлення права вимоги за укладеними нею кредитними договорами жодним чином не заважала їй провести повний розрахунок з первісними кредиторами. Проте, стверджуючи, що відповідачка не отримала повідомлень про перехід права вимоги та доказів проведення розрахунку за договором факторингу, відповідачка доказів проведення розрахунків з первісними кредиторами не надала. Як вірно послався позивач на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Здійснюючи перевірку розрахунків заборгованостей, здійснених позивачем, суд виснує таке. В усіх чотирьох досліджених судом кредитних договорах було встановлено строк користування позикою - 30 днів та відповідні кінцеві дати строку позики. Через 30 днів суми позики отримані відповідачкою від позикодавців (первісних кредиторів) мала б бути повернуті. У кредитних договорах були встановлені процентні ставки за користування позиками протягом 30 днів (у разі вчасного повернення суми позики), а також процентні ставки за понадстрокове користування позиками, тобто процентні ставки, що нараховувалися на прострочені суми позики. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) зробила такий уточнений висновок (п. 141): «у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Крім того ВП ВС у п. 122-128 цієї постанови роз`яснила таке: « 122. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). 123. Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 124. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012 (на неврахування якої судом апеляційної інстанції посилається АТ «МР Банк») суд здійснив відповідне тлумачення умов кредитного договору. 125. Зокрема, суд установив, що кредитним договором були передбачені проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником установленого пунктом 2.2 договору строку погашення отриманого кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 36 % річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно з пунктами 3.3, 3.4 цього договору (пункти 42, 43 вказаної вище постанови). 126. Здійснивши тлумачення умов кредитного договору, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України (пункт 50 вказаної вище постанови). 127. Тобто у справі № 5017/1987/2012 сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Установивши зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення таких процентів. 128. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).» У даній справі, що вирішувалася судом, чітко та недвозначно вбачається, що умови кредитних договорів передбачають нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Про таке свідчать і відповідні формулювання умов спірних договорів про сплату процентів («проценти за кожний день понадстрокового користування», «період понадстрокового користування позикою (її частиною)» «якщо клієнт не повернув кредиту у строк, то…» «проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 90 календарних днів з моменту виникнення такої прострочки» тощо), їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють відповідальність сторін, тобто неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. Положеннями ст. 625 ЦК України обґрунтував й свої позовні вимоги позивач у позовній заяві. З доказів, наданих позивачем та досліджених судом, які зазначені судом вище у розділі «Фактичні обставини…» вбачається таке: Кредитний договір-1: Сума позики - 9500,00 грн; строк повернення - 30 днів; договірна дата повернення позики - 09.03.2021, процентна ставка базова в день 1,99 %. Отже сума процентів за правомірне користування кредитними коштами буде складати - 5671,50 грн, як вірно було зазначено представником відповідачки у наведених ним контррозрахунках (а.с 103). Решта сума процентів, пред`явлена до стягнення, - 17014,50 грн (22686,00 - 5671,50 = 17014,50) - проценти, нараховані на прострочену суму позики поза межами строку кредитування. Кредитний договір-2: Сума кредиту - 3000,00 грн; строк кредитування - 30 днів; договірна дата повернення 17.03.2021; процентна ставка за користування кредитом - 2,5 % на добу. Отже, сума процентів за правомірне користування кредитними коштами буде складати - 2250,00 грн, як вірно було зазначено представником відповідачки у наведених ним контррозрахунках (т.с. 1 а.с. 103). Решта суми процентів, пред`явлена до стягнення, - 6750,00 грн (9000,00 - 2250,00 = 6750,00) - проценти, нараховані на прострочену суму позики поза межами строку кредитування. Кредитний договір-3: Сума кредиту - 1700,00 грн; строк кредитування - 30 днів; договірна дата повернення - до 26.03.2021; процентна ставка за користування кредитом - 2,2 % на добу. Отже, сума процентів за правомірне користування кредитними коштами буде складати - 1122,00 грн, як вірно було зазначено представником відповідачки у наведених ним контррозрахунках (т.с. 1 а.с. 103). Решта суми процентів, пред`явлена до стягнення, - 3366,00 грн (4488,00 - 1122,00 = 3366,00) - проценти, нараховані на прострочену суму позики поза межами строку кредитування. Кредитний договір-4: Сума кредиту - 2000,00 грн; строк дії кредиту - 30 днів; договірна дата повернення кредиту - 05.04.2021; процентна ставка за користування кредитом - 1,90 % у день. Отже, сума процентів за правомірне користування кредитними коштами буде складати - 1140,00 грн, як вірно було зазначено представником відповідачки у наведених ним контррозрахунках (т.с. 1 а.с. 103 на звороті). Решта суми процентів, пред`явлена до стягнення, - 3420,00 грн (4560,00 - 1140,00 = 3420) - проценти, нараховані на прострочену суму позики поза межами строку кредитування. Суд погоджується частково з аргументами представника відповідачки в тім, що позивачем не надано арифметичних розрахунків заборгованостей за кредитними договорами, право вимоги за яким позивач набув. Надані ж позивачем розрахунки містять відомості виключно про загальні суми нарахованих процентів. Разом з тим, перевірка таких розрахунків не є складною процедурою, представником відповідачки самостійно здійснено контррозрахунок, з яким погоджується і суд, та суми нарахованих процентів у межах строку кредитування нескладно встановити з умов кредитних договорів, додатків до них, графіків платежів тощо шляхом простих арифметичних дій. Таким чином, судом встановлено, що загалом позивачем пред`явлено до стягнення з відповідачки за чотирма кредитними договорами проценти, нараховані за правомірне користування кредитами (позиками) у межах строків кредитування, на суму 10183,50 грн, та 30550,50 грн - за неправомірне користування кредитними коштами поза межами строків кредитування, встановлених кредитними договорами, на підставі ст. 625 ЦК України. Наведене вбачається з умов кредитних договорів, графіків погашень, та з наданого представником відповідачки контррозрахунку, яким фактично було визнано факт існування заборгованості у такому розмірі. Посилання представника відповідачки на пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України суд уважає безпідставними, оскільки така норма кодексу розповсюджується виключно на неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами. З матеріалів даної ж справи вбачається, що усі проценти за неправомірне користування кредитними коштами були нараховані до 24.02.2022. Разом з тим, як було зазначено вище судом, відповідно до п. 6 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Наведені норми Закону України «Про споживче кредитування» цілком застосовні й до даного спору. Посилання в окремих договорах на розуміння позичальником, що на правовідносини за цими договорами не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування», правового значення для правильного вирушення справи не має, оскільки норми пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» поширюються на всі споживчі кредити, у тому числі на ті, на які за звичайних умов, у відповідності до ч. 2 ст. 3 цього закону, не поширюються. Так, з кредитних договорів вбачається, що усі вони були видані фізичній особі на придбання товарів (робіт/послуг) або для задоволення особистих/споживчих потреб; усі проценти за неправомірне користування кредитними коштами, нараховані після 01.03.2020, та станом на дату нарахування таких процентів не завершена дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, відповідачка на підставі п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» звільняється від відповідальності перед первісними кредитодавцями, а відповідно й перед позивачем як правонаступником, за прострочення виконання зобов`язань за кредитними договорами, звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю інші платежі (проценти за період прострочення), сплата яких передбачена договорами про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за такими договорами. Підсумовуючи все вище викладене, суд уважає такими, що є доведеними, обґрунтованими та підставними позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідачки суми основної заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 16200,00 грн ( 9500,00 + 3000,00 + 1700,00 + 2000,00 = 16200,00) та за процентами за користування кредитними коштами у межах строку кредитування - 10183,50 грн (5671,50 +2250,00 + 1122,00 +1140,00 = 10183,50), і задовільняє позовні вимоги в цій частині на загальну суму 26383, 50 грн (16200,00 + 10183,50 = 26383,50). У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитним коштами, нарахованими поза межами строків кредитування, встановлених кредитними договорами, на загальну суму 30550,50 грн (17014,50 + 6750,00 + 3366,00 + 3420,00 = 30550,50), суд відмовляє за безпідставністю. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2481,00 грн (т.с. 1 а.с. 10). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково ( 46,34 % від ціни позову), суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1149,70 грн (2481,00 х 46,34 % = 1149,70).

Outcome: partial