Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

05 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей, просить суд визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача Позивач свої вимоги мотивує тим, що 15 липня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що був зроблений відповідний актовий запис № 1184. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Вказує, що через різні погляди на сімейне життя наприкінці червня 2022 року шлюбні відносини припинились, на підставі чого вона звернулась із відповідним позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Причиною розпаду родини послужили різні інтереси та різні погляди на життя відверту неповагу відповідача, систематичне приниження, вчинення відповідачем сварок на очах малолітніх дітей. Однак на теперішній час відповідач в погрозливій формі періодично сповіщає про те, що має намір відібрати дітей, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 08 грудня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням її підготовчого розгляду. 22 лютого 2023 року Ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі. 23 березня 2023 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не сповістив. Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення та висновок про розв`язання спору, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Відповідно до висновку від 22 березня 2023 року вважає за можливе визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, пояснень, висновку, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ухвали суду від 26 травня 2023 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 15 липня 2014 року було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що був зроблений відповідний актовий запис № 1184. (а.с.5) Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .( а.с.6-7) Позивач в своїх позовних вимогах вказує, що через різні погляди на сімейне життя наприкінці червня 2022 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились, на підставі чого позивач звернулась із відповідним позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Причиною розпаду родини послужили різні інтереси та різні погляди на життя відверту неповагу відповідача, систематичне приниження, вчинення відповідачем сварок на очах малолітніх дітей. Однак на теперішній час відповідач в погрозливій формі періодично сповіщає про те, що має намір відібрати дітей, що стало підставою звернення до суду з даним позовом Відповідно до статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, для всебічно та об`єктивного розгляду справи, судом згідно ухвали від 22.02.2023 року було витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Білгород - Дністровський Одеської області по вул. Михайлівська, 56 висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей. 22.03.2023 року від виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради на адресу суду надійшов Висновок про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради від 22 березня 2023 року обґрунтований тим, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з матір`ю [PERSON] , що підтверджено актом обстеження житлово - побутових умов від 01 березня 2023 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей та фахівцем із соціальної роботи міського центру соціальних служб. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи [PERSON] від 06 березня 2023 року № 13, складеного фахівцем із соціальної роботи міського центру соціальних служб, базові потреби дітей задоволені в повному обсязі. Мати має достатній рівень батьківського потенціалу. В повній мірі спроможна виконувати обов`язки з виховання дітей та догляду за ними. Адміністрації Білгород-Дністровського ЗДО (ясла-садок № 4 "Веселка") підтверджують, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відвідують заклад з 01.06.2022 року по теперішній час. Вихованням та утриманням дітей займається мати, [PERSON] . [PERSON] працює на посаді касира в розважальному центрі "Sferik", за місцем роботи характеризується позитивно. Відповідно до довідки КНП "Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня" Білгород-Дністровської міської ради від 13.02.2023 року № 38, № 81, [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває. [PERSON] , батько дітей, відповідно до довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 06.03.2023 року № 350/304/6/474/пс, перебуває на військовій службі в зазначеній військовій частині, за місцем служби характеризується позитивно. [PERSON] та [PERSON] запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради, яке відбулося 10.03.2023 року. [PERSON] прийняла участь у розгляді питання про визначення місця проживання дитини. [PERSON] на засідання комісії не з`явився. Заяв в усній або письмовій формі не надавав. З`ясувати думку останнього щодо порушення питання не виявилось можливим. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У сенсі розуміння ч.2 ст 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У відповідності до ч.2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, вік неповнолітніх дітей, того що вони проживають разом з матір`ю, бажають поживати з нею, яка створила всі необхідні умови для проживання дітей, виходячи з якнайкращих інтересів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а отже позовні вимоги і в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved