Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

20 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» (до перейменування відкрите акціонерне товариство «Очаківський райагрохім»). Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що на підставі розпорядження Очаківської райдержадміністрації № 425 від 28 грудня 2006 року вона одержала державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,350 га, 3,190 га та 0,530 га за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. В подальшому між нею та ТОВ «Очаківський райагрохім» було укладено договори оренди вказаних вище земельних ділянок, які були зареєстровані у відділі Держкомзему у Очаківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 06 березня 2012 року за №№482510004002120, 482510004002121 та від 22 листопада 2012 року за № 482510004004250. Разом із тим, з 2020 року ТОВ «Очаківський райагрохім» належним чином не виконує умови, передбачені п.п. 8, 9, 10 зазначених договорів оренди, а саме, починаючи з 2019 року по теперішній час не сплачує орендну плату. Звернувшись до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, відповіді вона не одержала. Посилаючись на викладене, позивачка просила розірвати спірні договори оренди земельних ділянок та витребувати їх у відповідача. Особи, які беруть участь у справі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини неявки свого представника не повідомив. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження Очаківської райдержадміністрації № 425 від 28 грудня 2006 року позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище якої [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~від 03\~березня 2007\~року (а.с.\~9)одержала державні акти серії ЯЕ № 922562, серії ЯЕ № 922561 та серії ЯЕ № 922563 на право власності на земельні ділянки площею 0,350 га з кадастровим\~номером 4825182800:03:000:0312,\~площею3,190 га з кадастровим\~номером 4825182800:02:000:0426та площею 0,530 га з кадастровим номером 4825182800:03:000:0313 за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с. 10-12). Як вбачається з договорів оренди землі (а.с. 17-18, 20-21, 23-24), між [PERSON] та ТОВ «Очаківський райагрохім» було укладено договори оренди земельних ділянок площею 0,350 га, 3,190 га та 0,530 га, які були зареєстровані у відділі Держкомзему у Очаківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 06 березня 2012 року за №№482510004002120, 482510004002121 та від 22 листопада 2012 року за № 482510004004250. Згідно з п. 8 цих договорів, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3 відсотків від її нормативної грошової оцінки, виходячи з чого розмір орендної плати за рік а цими договорами на момент їх укладання становить: 183 грн. 71 коп. за договором оренди земельної ділянки площею 0,350 га, 942 грн. 65 коп. за договором оренди земельної ділянки площею 3,190 га та 278 грн. 20 коп. за договором оренди земельної ділянки площею 0,530 га. Пунктами 9, 10 спірних договорів оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації грошової оцінки землі та індексів інфляції внаслідок прояву інфляційних процесів грошової одиниці відповідно до чинного законодавства; орендна плата вноситься один раз на рік, але не пізніше 31 грудня кожного року. 06 жовтня 2021 року позивачкою було направлено претензію на ім`я ТОВ «Очаківський райагрохім»з вимогою здійснити повний розрахунок орендної плати за період з 2019 року (а.с. 30). Відповіді на вказану претензію нею отримано не було. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі». Статтею 93 ЗК України та ст. 1 Закону України\~«Про оренду\~землі» визначено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, при цьому істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Аналогічні норми закріплені Законом України «Про оренду землі», відповідно до ч. 1 ст. 32 якого договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Статтею 141 ЗК України в якості підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачені, зокрема, систематична несплата орендної плати. Пунктами 35 спірних договорів оренди землі передбачена можливість їх розірвання в односторонньому порядку за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Враховуючи те, що на суд покладений обов`язок вирішити переданий на його розгляд спір, а також той факт, що відповідач свого процесуального обов`язку доказування у спорі не виконав, суд вважає встановленим, що останнім вказані вище умови договорів не виконано і до теперішнього часу суму орендної плати позивачці не сплачено. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки спірним договором оренди прямо передбачено його розірвання у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 3220 грн. 80 коп. (а.с. 1), а також 7000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу, що підтверджується договором № 80 про надання правової допомоги від 06 листопада 2020 року, ордером на надання правничої допомоги, розрахунком суми гонорару адвоката за надання правової допомоги та квитанцією про сплату адвокатських послуг (а.с. 32-35). На підставі викладеного,

Outcome: approved