Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

06 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Магдалинівського районного суду від 10.07.2017 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму, недостатні для матеріального забезпечення дитини. Позивачка намагається власними силами забезпечити сина усім необхідним, але з урахуванням масового подорожчання, їй не завжди це вдається робити. З метою захисту майнових прав дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та наявності у відповідача прихованого доходу, позивачка вважає за необхідне звернутися до суду про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина. Просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 600 гривень щомісячно до 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття. Ухвалою суду від 24.02.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також пояснила, що у 2020 році вона вже зверталася до суду за збільшенням розміру аліментів, її позовні вимоги були задоволені та збільшено розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1500 грн. Однак відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, мав заборгованість по аліментах, яку погасив нещодавно. Тому, з метою позбавлення відповідача батьківських прав вона звернулася до суду із вказаним позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, суд приймає до уваги лише докази, надані позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, який розірваний рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 22.09.2017 року зареєстрували шлюб у Магдалинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року у справі №179/94/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року у справі №179/907/20 збільшено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 600 грн. на 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Разом з тим, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати або інших доходів, як і не обґрунтовано позивачем належними доказами необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до 2000 грн. \~ \~ \~ \~Згідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину складає 1416,50 грн. Як встановлено у судовому засіданні, розмір стягуваних з відповідача за рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 року аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] становить 1500 грн., що є більшим, ніж встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів. Крім того, позивачка не довела, що відповідач отримує дохід, який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. Збільшення витрат одержувача аліментів на утримання дитини не є обставиною у розумінні ст. 192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів. При зверненні до суду позивачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження розміру витрат, які здійснюються нею для утримання дитини, не надано доказів на підтвердження її майнового та сімейного стану. Доводи позивача про наявність підстав для зміни розміру аліментів не підтверджуються належними та допустимими доказами. Не може бути підставою для задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів і твердження позивача про те, що аліменти, які сплачуються відповідачем, є меншими за мінімальний гарантований розмір. Крім того, як зазначено вище, у судовому засіданні встановлено, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини, є вищими за мінімальний гарантований розмір аліментів. Та обставина, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, несвоєчасно сплачує аліменти у встановленому судом розмірі, також не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, позивачкою не доведено існування обставин, які відповідно до ст.192 СК України давали б підстави для збільшення розміру аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed