Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що сторони з 19.02.2005 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.07.2012 у справі №206/4571/2012. У даному шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Після розлучення і по теперішній час син проживає разом із позивачкою, яка забезпечує його утримання і виховання. Відповідач взагалі не цікавиться своїм сином, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та догляду за ним, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина і не готує його до самостійного життя. Фактично відповідач повністю ігнорує факт спорідненості із сином. Відповідач жодного разу не поцікавився життям сина, не з`явився за місцем проживання сина та навіть не виявляв такого бажання. З початку війни з російською федерацією відповідач не намагався дізнатися за здоров`я і потреби сина, що ще раз підтверджує його абсолютне нехтування батьківськими обов`язками. 29.04.2014 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла при одруженні прізвище « [PERSON] ». Син ніяких почуттів до відповідача як до свого батька не має. Більш того, син вважає батьком теперішнього чоловіка позивача - [PERSON] , з яким вони проживають спільно понад 10 років. Зазначила, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.07.2012 у справі №206/4571/2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач вказане судове рішення не виконує та аліменти на утримання сина у визначеному судом розмірі не сплачує. Розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 18.07.2019 по 31.10.2022 становить 123355,50 грн. Неналежне виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину призводить до загрози неотримання необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що, в свою чергу, негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Вказане свідчить про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, залучено до участі в справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради, яку зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідач відзив на позов не надав. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/7681 від 09.02.2023, відповідно до якого орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник - адвокат Мазур О.В., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1058637 від 05.01.2023, у судове засідання не з`явилися, 13.04.2023 адвокат Мазур О.В. подав до суду заяву (вх. №28975) згідно якої просив розгляд справи провести без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи, просив залишити за позивачкою. Відповідач у судове засідання не з`явився, 16.03.2023 подав до суду заяву (вх. №20393), згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради у судове засідання не з`явився, однак 16.03.2023 до суду надійшла заява (вх. №20332) [PERSON] , яка діє на підставі довіреності №50 від 10.01.2023, відповідно до якої представник просила справу розглядати та виносити рішення по ній у її відсутність, підтримала висновок органу опіки і піклування по даній справі, який надано суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 12.10.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2844 від 28.09.2008 (а.с. 7). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.07.2012 по справі №206/4571/2012, яке набрало законної сили 06.08.2012 (а.с. 12). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 29.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 13). Дитина [PERSON] проживає спільно з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] забезпечує виховання сина [PERSON] та піклування про нього. Батько [PERSON] сином не цікавиться, батьківські обов`язки по вихованню та догляду за сином не виконує, за місцем проживання сина не з`являвся, що підтверджується довідкою ОСББ «Андора Плюс» від 01.12.2022 (а.с.14). Відповідач проживає окремо. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.07.2012 у справі №206/4571/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу зі всіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №69337967 з виконання виконавчого листа №206/4571/2012 від 14.08.2012, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці, станом на 31.10.2022 наявна заборгованість по сплаті аліментів у загальному розмірі 123 355,50 грн (а.с. 16). Виконання відповідачем обов`язку щодо утримання сина в добровільному порядку судом не встановлено. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/7681 від 09.02.2023, Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснень дитини [PERSON] , наданих на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, останній не спілкувався зі своїм батьком протягом останніх 10 років, оскільки він не відвідував сина, не цікавився його життям та навчанням, не вітав з днями народження та святами, а тому він підтримує позов своєї мами про позбавлення його батьківських прав. [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. Згідно листа ФОП [PERSON] від 10.11.2022 [PERSON] обслуговується в ФОП [PERSON] у сімейного лікаря [PERSON] з 22.06.2021. За цей період часу його батько [PERSON] в медичний заклад не з`являвся і станом здоров`я свого сина не цікавився. На прийом до лікаря [PERSON] звертався з матір`ю [PERSON] (а.с. 15). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] [INFO] . Суд зауважує, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки вже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат позивач просила залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved