Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

21 квітня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/11843/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про припинення стягнення аліментів на дитину, звільнення від заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дитини, за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. 1 травня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Папазової Г.А.. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 2 травня 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 3 травня 2023 року. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Папазова Г.А. зазначає, що у позовній заяві зазначала вимогу про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу в розмірі 8000 грн та протягом часу розгляду справи, до судових дебатів, повідомляла суд про надання точного розрахунку та суми витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі. 17 травня 2023 року від представника відповідача надійшли заперечення щодо заяви адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення у справі. Зокрема представник вказав, що адвокатом позивача не надано детального розрахунку витрат, а також договір про надання правової допомоги не містить умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що є підставою для відмови у задоволенні заяви. Просив у задоволенні заяви відмовити повністю та розглядати вказане питання у його відсутність. У судове засідання 22 травня 2023 року учасники справи не з`явились, про день та час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, завчасно, що підтверджується зворотними повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Згідно частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вивчивши доводи представника відповідача, викладені у його письмовій заяві, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про припинення стягнення аліментів на дитину, звільнення від заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково. Звільнено [PERSON] від заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла у період з 1 жовтня 2018 року по 1 листопада 2021 року, які стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року у справі № 753/4420/18 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1816 грн. В іншій частині вимог первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, адвокатом подано заяву про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, яке обґрунтоване тим, що про рішення суду від 21 квітня 2023 року представнику позивача стало відомо 24 квітня 2023 року. Як вбачається з протоколу судового засідання від 21 квітня 2023 року представник позивача була присутня під час розгляду справи, в той же час не була присутня при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду. Відповідно до відбитку штампу АТ «Укрпошта» заява про ухвалення додаткового рішення у справі була надіслана до суду представником позивача 28 квітня 2023 року. Враховуючи вказане, з огляду на час подання заяви представником позивача про ухвалення додаткового рішення, а також причини пропуску строку, суд вважає, що клопотання про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвокатом Папазовою Г.А. суду були надані копії: договору про надання правової допомоги від 11 червня 2021 року № 17/21, додаткової угоди № 1 до договору № 17/21, в якій, зокрема визначено фіксовану ціну послуг в розмірі 16000 грн, додаткової угоди № 2 до договору № 17/21, в якій визначено вартість одного судового засідання, починаючи з 1 січня 2023 року, ордеру, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акти приймання-передачі наданих послуг: від 30 грудня 2022 року та від 25 квітня 2023 року, рахунки на оплату від 11 червня 2021 року, 30 грудня 2022 року. Акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 30 грудня 2022 року містить перелік послуг, які надавались позивачу та їх загальна вартість. Вказані акти підписані адвокатом та позивачем без будь-яких зауважень. Акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 25 квітня 2023 року містить перелік судових засідань, в яких брала участь адвокат та їх загальну вартість. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності у договорі пунктів щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, з огляду на таке. Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Отже, нормами чинного законодавства визначено право сторін договору про надання правової допомоги визначати вартість наданих/отриманих послуг на власний розсуд чи фіксованою сумою чи обрахунком з урахуванням вартості однієї години роботи та кількості потрачених годин. При цьому, виконавець, який надає певний вид послуг має право на власний розсуд, в залежності від складності певної дії, визначати вартість її за годину. Відповідно до пункту 4.1. договору про надання правової допомоги сторонами було визначено, що ціна послуг за цим договором є фіксованою - 8000 грн. Пункти договору 4.3.- 4.8 містять порядок здійснення розрахунків, складання актів наданих послуг та можливість щомісячного коригування суми, вказаної у пункті 4.1. Заперечуючи проти заявленої представником позивача вартості наданих послуг адвоката, представник відповідача вказав, що такі витрати мають бути співмірними із виконаною роботою. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, часткове задоволення позовних вимог (одна вимога з 3-х), відмову представника позивача від вимоги про визначення місця проживання дитини, зважаючи на попередній розрахунок витрат на правову допомогу, якій зазначався у позовній заяві та в заяві про зміну предмету позову в розмірі 8000 грн, те, що він втричі менший від остаточної суми, заявленої до стягнення (25000 грн), виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням переліку послуг, що був визначений сторони у актах наданих послуг, кількість та тривалість судових засідань, те, що під час розгляду справи по суті відповідачка та її представник не брали участь, а в письмових заявах зазначали про підтримання своїх вимог за зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини, з урахуванням письмових заперечень представника відповідача та його заяву про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 12 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial