Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Агрі-Олросс» кошти за заподіяну шкоду майну у розмірі 417256,30 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.07.2021 о 12:30 на автодорозі М-05 Київ-Одеса, водій [PERSON] , керуючи т.з. Mercedes-Benz E350, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в крайній лівій смузі для руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Audi А6, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, після зіткнення за інерцією почало повертати та скоїло зіткнення з автомобілем марки Audi А6, д.н.з. [NUMBER] , яке рухалось позаду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Автомобіль Mercedes-Benz E350, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , належить ТОВ «Агрі-Олросс» на праві приватної власності. Діями [PERSON] було завдано майнову шкоду позивачу у розмірі 415256,30 грн. Позивачем був укладений договір оренди автомобіля № 6/19 від 02.05.2019 з ФОП [PERSON] , згідно з яким легковий автомобіль Mercedes-Benz E350, д.н.з. [NUMBER] передано для подальшої передачі даного автомобіля в прокат без водія третім особам. ФОП [PERSON] передав автомобіль згідно з договором прокату № 09/07 від 09.07.2021 [PERSON] , який користувався автомобілем на підставі договору. Строк, на який був переданий автомобіль у прокат, складав три доби з 09.07.2021 по 12.07.2021. При поверненні автомобіля з прокату був підписаний акт, де зазначений час повернення 21:30 та місце повернення м. Київ вул. Зрошувальна 2, дата повернення 10.07.2021, а також зазначено стислий перелік пошкоджень, які співпадають з пошкодженнями, що виявлені експертом та зазначені у експертному звіті про матеріальну шкоду, заподіяну легковому автомобілю Mercedes-Benz E350, д.н.з. [NUMBER] . Акт був підписаний в особі трьох працівників ФОП [PERSON] , дані працівники приймали пошкоджений після ДТП автомобіль, який був доставлений з м. Одеса в м. Київ на евакуаторі й зафіксували його стан своїми підписами на договорі прокату автомобіля № 09/07 від 09.07.2021, відповідач не поставив підпис на договорі прокату, оскільки залишився в Одесі, а після ДТП не відповідав позивачу і не виходив на зв`язок. Оскільки автомобіль належить на праві власності позивачу, то ним було проведено 14.07.2021 оцінку матеріального збитку, про що був складений звіт № 23/97.07.21 від 14.07.2021, де зазначено матеріальний збиток у розмірі 415256,30 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. 27.01.2023 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити позивачу в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, позивачем не доведено, що автомобілю завдано пошкодження з вини відповідача, а також те, що позовні вимоги безпідставні через нікчемність договору прокату, оскільки не був нотаріально посвідчений. Також звертає увагу на неналежність позивача, недопустимість доказів та не доведення суму матеріальної шкоди. 14.02.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відповідач прийняв автомобіль у технічно справному стані, без пошкоджень, договір і акт підписано сторонами без зауважень на момент передачі автомобіля, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.07.2021, де зазначено, що водій [PERSON] здійснив зіткнення з іншим автомобілем. Щодо розміру завданої шкоди, було проведено експертизу пошкодженого автомобіля. 22.02.2023 до суду надійшли заперечення. Відповідач звертає увагу на нікчемність договору прокату, а також на те, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом по справі, також позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження викладених обставин. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору № 6/19 оренди автомобіля від 02.05.2019 ТОВ «Агрі-Олросс» в особі директора Скрипки В.О. та ФОП [PERSON] уклали договір оренди легкового автомобіля марки Mercedes-Benz E350, 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , право власності орендодавця на автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно з п. 2.1. договору № 6/19 оренди автомобіля орендар бере зобов`язання використовувати орендований автомобіль виключно для передачі автомобіля в прокат (суборенду) третім особам. За п. 4.1. договору № 6/19 оренди автомобіля строк користування орендованим автомобілем складає 35 місяців і завершується 02 квітня 2022 р. Відповідно до акту прийому-передачі від 02.05.2019 ТОВ «Агрі-Олросс» передає, а ФОП [PERSON] приймає легковий автомобіль Mercedes-Benz E350, 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Автомобіль передається у справному (задовільному) стані, без пошкоджень та у повній комплектації. Згідно з копією договору № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля від 09.07.2021, укладеного та підписаного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , наймодавець передає, а наймач приймає у строкове користування легковий автомобіль, без права його подальшого викупу, відчуження, переоформлення, відступлення, марки Mercedes-Benz E350, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до п.2.1. договору № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля, право користування предметом прокату у наймача настає після підписання даного договору та акту приймання-передачі, що є невід`ємною частиною даного договору. За п.3.3. договору № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля визначено обов`язки наймача, крім іншого: наймач зобов`язаний забезпечити збереження автомобіля з моменту його отримання і до моменту його повернення наймодавцю; наймач зобов`язаний негайно повідомити наймодавця про втрату чи пошкодження предмету прокату. У випадку виявлення технічних несправностей під час користування також повідомити про це наймодавця. Згідно з п. 5.3. договору № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля наймач несе повну матеріальні відповідальність перед наймодавцем за будь-який збиток, заподіяний предмету прокату у випадках: крадіжки автомобіля чи його частин, пошкодження автомобіля у випадку дорожньо-транспортної пригоди, якщо дана подія (ДТП) сталась з вини наймача і його вина доведена. Враховуючи п. 6.3. договору № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля, договір набуває чинності із дня його підписання сторонами та діє до дати повернення автомобіля з прокату, яка зазначена в акті повернення автомобіля з прокату. Закінчення дії договору не спричиняє для сторін припинення зобов`язань, що виникли в період дії договору та не виконані на момент закінчення цього строку. Також сторони склали і підписали акт приймання-передачі легкового автомобіля від 09.07.2021, відповідно до копії якого, своїм підписом наймач підтверджує свою згоду зі станом автомобіля, що передається, а також погоджується з тим, що у разі завдання шкоди автомобілю, наймодавець має право вирахувати таку суму компенсації із залогової суми. У разі якщо виявлена сума збитків більша ніж указано в таблиці, а також пошкоджені деталі авто, які не вказані у таблиці то наймач відшкодовує повну вартість пошкоджень і простою автомобіля у ремонті, відповідно до рахунку в СТО та вартості за сутки прокату. Актом повернення автомобіля з прокату від 10.07.2021 зазначено, що автомобіль повернений з пошкодженнями. Відповідно до копії звіту № 23/92.07.21 про оцінку вартості матеріального збитку від 14.07.2021, укладеного ФОП « [PERSON] », сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 129/19 від 18.02.2019, вартість матеріального збитку об`єкту автомобіля MERCEDES_BENZ E 350, д.н.з. [NUMBER] становить 415256,3 грн. Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 20.10.2021 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу. Зі змісту постанови вбачається, 10.07.2021 року о 12 год. 30 хв. на автодорозі М-05 Київ-Одеса 445+650 м, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в крайній лівій смузі для руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, який після зіткнення за інерцією почало повертати та скоїло зіткнення з автомобілем марки «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , яке рухалось позаду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постанова суду набрала законної сили 02.11.2021. Так, законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Частиною 2 ст. 16 ЦК України, встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів, передбачений ст. 16 ЦК України не є вичерпним. Відповідно до ч.1 ст.798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Згідно з ч.1 ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. 02.05.2019 між ТОВ «Агрі-Олросс» та ФОП [PERSON] укладено договір № 6/19 оренди автомобіля у простій письмовій формі, предметом якого є Mercedes-Benz E 350, 2009 року випуску. За загальним правилом ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. На відміну від ч. 2 ст. 799 ЦК України, норми параграфу 5 глави 30 ГК України ("Оренда майна та лізинг") не встановлюють вимог щодо нотаріального посвідчення договорів оренди транспортних засобів у сфері господарювання, відтак, щодо договорів оренди транспортних засобів, укладених з фізичними особами-підприємцями, ні ЦК України, ні ГК України не вимагають обов`язкового нотаріального посвідчення. Наведене узгоджується із правовою позицією, яка викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02 серпня 2017 року, справа № 911/2761/16. Крім того, сторони договору оренди не оспорювали даний договір, не пред`явили вимоги у зв`язку з невизнанням даного договору чи визнанням його нікчемним. Під час дії договору сторони не вимагали нотаріального посвідчення договору оренди. Так, 09.07.2021 ФОП [PERSON] та [PERSON] (фізична особа) уклали договір № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля у простій письмовій формі, предметом якого є Mercedes-Benz E 350, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Однією із особливих рис договору прокату є те, що об`єктом договору прокату може бути лише рухома річ, крім транспортних засобів, щодо яких ЦК України містить окремі положення. Як правило, об`єкт договору прокату використовується для задоволення побутових невиробничих потреб. Враховуючи ч. 2 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки договір № 09/07 прокату (оренди) легкового автомобіля від 09.07.2021 укладений у простій письмовій формі, без додержання вимоги про нотаріальне посвідчення правочину, даний договір у силу закону є нікчемним правочином. У ст. 216 ЦК України встановлено правові наслідки недійсності правочину. У частині першій цієї статті зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Правові наслідки, передбачені ч. 1 та 2 ст. 216 ЦК України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Тлумачення ст. 216 ЦК України свідчить, що наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі status quo у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину. Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий. Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 09 вересня 2021 року, справа № 925/1276/19. Враховуючи, що предмет недійсного (нікчемного) правочину перебуває (повернуто) у сторони, яка передала цей предмет (автомобіль Mercedes-Benz E 350, 2009 року випуску), а не якій був переданий, необхідно застосовувати правовий наслідок недійсності правочину у виді відшкодування збитків. Так, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Позивач надає копію звіту № 23/92.07.21 про оцінку вартості матеріального збитку від 14.07.2021, укладеного ФОП « [PERSON] », сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 129/19 від 18.02.2019; копію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МВ № 210 від 15.12.2018 [PERSON] ; копію сертифіката № 129/19 суб`єкта оціночної діяльності від 18.02.2019. Вартість матеріального збитку визначена у 415256,3 грн. Відповідач, у свою чергу, не надає інший розрахунок - звіт про оцінку вартості матеріального збитку, також іншими належними та допустимими доказами не спростовує оцінку матеріального збитку. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 6228,90 грн (415256,30*6258,90:417256,30). На підставі викладеного,

Outcome: partial