Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є матір?ю малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Батьки дітей у свідоцтві про їх народження записані за вказівкою матері. 14.03.2023 на підставі повідомлення ВнП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: [ADDRESS] було виявлено малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] без належного догляду дорослих, оскільки їх мати [PERSON] через алкогольне сп`яніння перебуває у несвідомому стані, санітарно-гігієнічні умови проживання у приміщенні грубо порушені, діти брудні та голодні. Дітей доставлено до педіатричного відділення КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» в стаціонар, а на [PERSON] складено протокол про адміністративне праворушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Того ж дня малолітні були поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 16.03.2023 [PERSON] запропоновано виїхати евакуаційним потягом до фактичного місця проживання родини, оскільки вони є внутрішньо переміщеними особами та мешкають у смт Мезоч Рівненського району Рівненської області, а щодо малолітніх, Мирноградською міською військовою адміністрацією прийнято розпорядження про їх відбрання від матері [PERSON] та тимчасове влаштування до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне утримання. [PERSON] на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради, Мирноградського міського центру зайнятості не перебуває, жодної допомоги не отримує. [PERSON] неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за крадіжки, тяжкі тілесні ушкодження, погрозу вбивством, ухилення від відбування адміністративного стягнення. Крім того, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за розпивання алкоголю у громадських місцях, невиконання батьківських обов`язків. З 04.02.2020 по 16.11.2020 [PERSON] знаходилась під соціальним супроводом, оскільки не мала постійного місця проживання, зловживала алкогольними напоями, вела невпорядкований спосіб життя. За її заявою, з 19.02.2020 [PERSON] 2019 р. н. було влаштовано до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне утримання строком на 6 місяців. З 01.08.2020 [PERSON] проходила курс лікування від алкогольної залежності в реабілітаційному центрі Дитячої громадської організації оздоровлення української молоді «Союз Милосердя» в м. Новогродівка Донецької області. 13.10.2020 малолітній [PERSON] 2019 р. н. повернутий в родину [PERSON] де проживав разом з нею у реаб.центрі. З відповідачем проводилась робота спрямована на подолання залежності від алкоголю, на працевлаштування, організацію дозвілля родини, навчання та дисципліни дітей, дотримання санітарно-гігієнічних норм проживання, лікування, але вона рекомендацій служби не виконує і через свою безвідповідальну поведінку наражає своїх дітей на небезпеку. В її діях вбачається провина за невиховання дітей, оскільки вона взмозі розумно керувати своїми вчинками, у неї відсутні психічні захворювання, інвалідність, обставин, які б перешкоджали їй належним чином виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено. Позивачем прийнято рішення про відібрання малолітніх у матері без позбавлення її батьківських прав. Просив суд відібрати в [PERSON] дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , без позбавлення батьківських прав, а також стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 1/6 частини доходів на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» щомісячно до їх повноліття. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що в березні 2023 року вона разом з двома дітьми поїхала до Рівненської області, там вона посварилась зі співмешканцем і повернулась у м. Мирноград. У м. Мирнограді вона зірвалась і запила, їй було погано. Поліція забрала в неї дітей і документи, а її через гостру інтоксикацію алкоголем положили у лікарню, прокололи. В теперішній час вона все міняє, ходить до церкви. У 2020 році з 31 серпня по 25 травня вони з сином мешкали у реабцентрі в м. Новогродівка. Що стосується кримінальних проваджень у її відношенні, то вона нічого кримінального не скоювала, а оговорила себе на прохання поліцейських за гроші. Зараз вона живе у баптистко-християнському центрі, це дитячий табір для переселенців, там все є і все безкоштовно. Дітей забирали не в неї, поліція приїхала тільки за документами. Вона залишиться жити там, при церкві служити, якщо вона забере дітей то їй дадуть окрему кімнату. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 27.03.2023 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 09.00 год. 19.04.2023, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 14.04.2023 судом постановлена ухвала про проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції зі Здолбунівським районним судом Рівненської області о 09.00 год. 19.04.2023. 19.04.2023 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті на 09.00 год. 11.05.2023. 01.05.2023 судом постановлена ухвала про проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції з Сокирянським районним судом Чернівецької області о 09.00 год. 11.05.2023. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір?ю малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відомості про батьків дітей записані зі слів матері, у відповідності до ст. 135 СК України (а. с. 14, 15, 17, 18). [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). За повідомленням Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області на адресу служби у справах дітей Мирноградської міської ради від 03.02.2020 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] [INFO] , яка 11.01.2020 покинула свою дитину на подругу [PERSON] та пішла у невідомому напрямку. 18.01.2020 [PERSON] зявилась у нетверезому стані, але [PERSON] , не віддала їй дитину і викликала наряд поліції (а. с. 23, 45). На підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 71 від 19.02.2020, малолітній [PERSON] [INFO] тимчасово влаштований на повне державне утримання до будинку дитини. Але, згідно з висновком служби у справах дітей № 38 від 13.10.2020 вирішено повернути його до родини матері, оскільки остання з 01.08.2020 отримує соціальну та психолого-педагогічну реабілітацію у реабілітаційному центрі Дитячої громадської організації оздоровлення української молоді «Союз Милосердя» в м. Новогродівка Донецької області, веде здоровий спосіб життя, виконує всі поради та рекомендації працівників центру, [PERSON] , з 13.10.2020 мешкає разом з нею (а. с. 41, 42, 43, 44). З повідомлення ВнП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області на адресу служби у справах дітей Мирноградської міської ради від 22.03.2023 вбачається, що [PERSON] , яка має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , мешкає з ними за адресою: [ADDRESS] , 14.03.2023 приблизно о 15.00 год. зловживала спиртними напоями, в той же час її діти були голодні, грязні та без материнського догляду. Умови перебування дітей незадовільні: брудно та холодно. По виїзду співробітників поліції діти влаштовані до Мирноградської ЦМЛ. На [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а. с. 24). За інформацією ВнП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 21.03.2023, [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, а саме: 02.07.2014 - ч. 1 ст. 185 КК України, 22.05.2018 - ч. 3 ст. 185 КК України, 21.06.2018 - ч. 1 ст. 129 КК України, 06.08.2020 - ч. 2 ст. 389 КК України, 08.01.2020 - ч. 1 ст. 185 КК України, 01.02.2021 - ч. 1 ст. 121 КК України, 19.01.2020 - ч. 2 ст. 178 КУпАП, 18.01.2020 - ч. 1 ст. 178 КУпАП, 28.08.2018 - ч. 1 ст. 178 КУпАП, 20.01.2020 - ч. 1 ст. 184 КУпАП, 17.03.2023 - ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, 19.03.2023 від сусідів надійшла заява, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] бешкетує у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 25-26). З 20.02.2023 малолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (а. с. 19, 20). Відповідно до акту № 22 обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.05.2023, проведено обстеження умов проживання [PERSON] у християнському центрі «Еммануїл» церкви ЄХБ с. Романьківці Дністровського району Чернівецької області. [PERSON] 1989 р. н. зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] де створені умови для проживання та виховання дітей. За час проживання в центрі зарекомендувала себе з позитивної строни, добра, ввічлива, бере участь у житті центру, дуже хоче повернути дітей (а. с. 95). 16.03.2023 та 17.03.2023 Мирноградська міська військова адміністрація, своїми розпорядженнями № 126р, № 129р, № 130р прийняла рішення про негайне відібрання у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та тимчасове влаштування їх до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» на державне утримання, про що видані путівки № 1108 та № 1109 (а. с. 21, 22, 27, 28, 29-30). Згідно з актами про проведення оцінки рівня безпеки дитини від 14.03.2023, складених спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради, рівень безпеки дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] оцінюється як дуже небезпечний з рекомендацією негайного відібрання дітей у батьків (а. с. 31-35, 36-40). Згідно з інформацією, наданою керівництвом КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» станом на 20.04.2023, практичним психологом проведено психологічне обстеження [PERSON] 2019 р. н., згідно з яким виявлений психологічний дискомфорт, напруженість, невпевненість в собі, замкнутість, високий індекс тривожності. З його слів мати відносилась до них з братом байдуже, не приділяла уваги, не проявляла до них любові. В словах дитини глибока образа на мати. При надходженні дитини до закладу виявлено негативне ставлення до оточуючих, але після занять з психологом на спілкування налаштований позитивно (а. с. 94). [PERSON] 1989 р. н. на будь-якому диспансерному обліку в Мирноградській ЦМЛ не перебуває (а. с. 54, 55). Відповідач [PERSON] 1989 р. н. на обліку Мирноградському міському центрі зайнятості, УСЗН Мирноградської міської ради не перебуває (а. с. 51, 52). За повідомленням Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області від 22.03.2023, виконавчих документів про стягнення з [PERSON] будь-яких сум, на виконанні у відділі не перебуває (а. с. 53). За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 007 від 23.03.2023, відібрання у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] без позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідатиме їх інтересам (а. с. 7-11). Свідок [PERSON] , яка є виконуючою обов`язки директора ММЦСС, в судовому засіданні пояснила, що робота ММЦСС з [PERSON] розпочалась у травні 2019 року через безвідповідальне ставлення жінки до свого здоров`я та здоров`я ненародженої дитини За період її вагітності фахівці ММЦСС отримали від жіночої консультації КНП «МЦМЛ» чотири листа щодо ігнорування громадянкою рекомендацій лікарів та її відмови від належного обстеження. Через занедбаний стан власної квартири та наявність боргів за комунальні послуги [PERSON] проживала на декількох орендованих квартирах міста Мирнограда. Фахівці з соціальної роботи ММЦСС постійно надавали жінці рекомендації щодо вирішення житлово-побутових питань та сприяли у працевлаштуванні громадянки. Інколи для цього потрібно було розшукувати [PERSON] через знайомих та з`ясовувати обставини її байдужої поведінки. Під час першої вагітності [PERSON] не припиняла вживати алкоголь та палити, не підготувала належні умови для новонародженої дитини. Доки дитина, після передчасного народження, знаходилася у лікарні м. Покровська, а потім м. Мирнограда, [PERSON] вдалося знайти місце проживання, до якого дитину могли б виписати. Але жінка втратила місце перебування через надмірну збудженість та прояви агресії. Вирішувати питання з власною квартирою вона не мала бажання, тому син знову опинився в дитячому відділенні КНП «МЦМЛ». [PERSON] продовжувала вести асоціальний спосіб життя і повернення дитини у біологічну родину було неможливим. Родину [PERSON] було взято під соціальний супровід ММЦСС наказом директора № 34 від 04.02 2020, як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах через низький батьківський потенціал, ухилення від виконання батьківських обов`язків, алкозалежність та відсутність житла, придатного для виховання малолітнього сина [PERSON] . За рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 71 від 19.02.2020, дитина була влаштована на повне державне забезпечення в КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка». Фахівцями із соціальної роботи ММЦСС були визначені основні завдання соціального супроводу: повернення дитини до біологічної родини, підвищення батьківського потенціалу матері; профілактика алкогольної залежності; ведення жінкою здорового способу життя; працевлаштування громадянки; створення сприятливих умов для проживання дитини. Протягом соціального супроводу [PERSON] виходила на контакт з працівникам ММЦСС лише двічі. Громадянка з`являлася на зустрічі у брудному, смердячому одязі. Вона мала занедбаний вигляд, шкіра та волосся немиті. Під час бесід та надання рекомендацій щодо зміни способу життя намагалася викликати жалість до себе, виправдовуючись своєю непристосованістю до дорослого життя, слабкістю перед спокусами. Вона не виконала жодного завдання соціального супроводу. Продовжувала зловживати алкоголем, перебувала у компанії різних чоловіків. Через аморальний спосіб життя [PERSON] ухилялась від громадських робіт, які їй були призначені за скоєння злочину Димитровським міським судом Донецької області. Проживала [PERSON] то в знайомих, то у власній занедбаній квартирі, де відсутнє єлектропостачання, водопостачання, центральне опалення. [PERSON] не мала бажання відвідати сина у будинку дитини. Вона виправдовувалася відсутністю грошей. Роботу жінка так і не знайшла. З 01.08.2020 [PERSON] знаходилася на лікуванні від алкогольної залежності у місті Новогродівка Донецької області у Дитячій громадській організації оздоровлення української молоді «Союз милосердя». Коли [PERSON] захворіла на гострий гепатит «Б», то вона перебувала на лікуванні в КЛПУ «Селидівська ЦМЛ» в інфекційному відділенні для дорослих. Під час онлайн-спілкування спеціалістів ММЦСС із фахівцями «Союз милосердя» з`сувалося, що ця організація вже має досвід роботи з одинокими жінками та їхніми малолітніми дітьми, які потрапили у СЖО. Тому пізніше [PERSON] виявила бажання повернути сина до свого нового місця перебування з усіма умовами для повноцінного життя. Вона мала кімнату в гуртожитку, яку облаштувала усім необхідним для проживання з дитиною. За належну поведінку у «Союз милосердя» та виконання усіх рекомендацій, які надавалися працівниками закладу, жінці було дозволено повернути сина з КНП «Краматорський будинок дитини « Антошка ». [PERSON] виховувала малолітнього [PERSON] разом із співмешканцем [PERSON] [INFO] , з яким вона познайомилася під час лікування у «Союз милосердя». Після лікувального закладу сім`я проживала за адресою [ADDRESS] . Складні життєві обставини в родині було мінімізовано, тому 16.11.2020 за наказом директора ММЦСС № 235 сім`ю [PERSON] було знято з-під соціального супроводу. З лютого 2022 року по березень 2023 року сім`я проживала в евакуації у різних областях України. У м. Козятин Вінницької області народився молодший син [PERSON] [INFO] . Родина [PERSON] зупинилась у Рівненській області де мешкала за адресою: [ADDRESS] . Але відносини між дорослими членами родини з часом зіпсувались. [PERSON] вирішила змінити місце мешкання. Вона зібрала документи, одягла дітей та сіла у потяг до м. Дніпра. Фахівець із соціальної роботи ММЦСС попередила громадянку про ризики повернення її сім`ї до м. Мирнограда. Адже зустріч із колишніми друзями, які не припиняли вживання алкогольних напоїв дуже небезпечна для жінки. [PERSON] проігнорувала рекомендації та повернулась додому. 14.03.2023 до спеціалістів ММЦСС у телефонному режимі надійшло повідомлення про загрозу здоров`ю двом малолітнім дітям. Пізніше стало відомо, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться їхня мати [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, а малолітні діти у занедбаному стані перебувають без догляду дорослих. Фахівець з соціальної роботи ММЦСС зателефонувала у відділу національної поліції України та повідомила про ситуацію. Взаємодія між суб`єктами соціальної роботи спрацювала швидко. Дітей влаштували до дитячого відділення КНП «МЦМЛ». [PERSON] була в черговий раз попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей. 16.03.2023 року для родини [PERSON] суб`єктами соціальної роботи міста Мирнограда було організовано евакуацію до Чернівецької області, де вона і діти перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи. Того ж дня [PERSON] повинна була вчасно з`явитися до відділу поліції та офісу Служби у справах дітей. Але [PERSON] безвідповідально відреагувала на запрошення від працівників соціальних служб міста. Жінка знов була у стані алкогольного сп`яніння. Діти знаходилися під наглядом лікарів у дитячому відділенні КНП «MЦМЛ», а у терапевтичному відділенні КНП «MЦМЛ» на лікуванні від алкогольного отруєння перебувала матір двох малолітніх хлопчиків [PERSON] . Вважає, що повернення [PERSON] та [PERSON] до біологічної родини є недоцільним. Відібрання малолітніх у матері [PERSON] не порушує їхні права дітей на життя, здоров я, розвиток особистості, турботу і захист. V. Оцінка суду Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст. 18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст. 150 СК України, не бажає надавати дітям повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про їх добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своїх дітей, не цікавиться їх життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дітей, переклавши свої батьківські обов`язки в повному обсязі на державу. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров?я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування нею своїми обов`язками, тому задля захисту інтересів малолітніх, суд вважає необхідним відібрати у [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав стосовно дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважно право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їх заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Заяв про передання їм дітей, до суду не находило. За змістом ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. На теперішній час, органом опіки та піклування діти влаштовані у Комунальне некомерційне підприємство «Краматорський будинок дитини «Антошка». За приписами ч. 4 ст. 170 СК України, особа, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згiдно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Абзацами 1-2 ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, підлягають частковому задоволенню, і з неї необхідно стягнути на користь КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка»на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини її доходів до повноліття дітей. Суд вважає, що саме цей розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей та вимогам розумності та справедливості. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2147,20 грн. На підставі ст.ст. 150, 164, 167, 170, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial