Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Заявниця [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~заявою за\~участю заінтересованої\~особи:\~Одеської міської\~ради,\~за якою просить суд встановити факт, що має юридичне значення,\~а саме,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~(РНОКПП [NUMBER] ) належить договір дарування 27/100 частин квартири [ADDRESS] від 28.12.2001 року, зареєстрований в реєстрі за №1713, оскільки у договорі дарування її прізвище вказано [PERSON] (російською мовою), ім`я вказано [PERSON] (російською мовою), по батькові вказано [PERSON] (російською мовою). 05 грудня 2003 року заявниця отримала паспорт громадянки України. У паспорті її прізвище вказано [PERSON] (українською мовою та російською мовою), ім`я вказано [PERSON] (українською мовою ) та [PERSON] (російською мовою), по батькові вказано [PERSON] (українською мовою) та [PERSON] (російською мовою). Встановлення факту належності заявниці договору дарування від 28 грудня 2001 року необхідно їй для можливості реалізації свого права власності на 27/100 частин квартири [ADDRESS] Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволенні заяви наполягала у повному обсязі. Заінтересована особа Одеська міська рада в особі уповноваженої особи [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 грудня 2001 року [PERSON] подарував [PERSON] 27/100 частин квартири [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох кімнат, загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 54,2 кв. м. з правом довічного проживання [PERSON] згідно договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №1713. Право власності заявниці було зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 15 січня 2002 року під № 432. У договорі дарування прізвище заявниці вказано [PERSON] (російською мовою), ім`я вказано [PERSON] (російською мовою), по батькові вказано [PERSON] (російською мовою). На час укладання договору дарування заявниця була громадянкою Республіки Молдова. У паспорті громадянки Молдови вона вказана як [PERSON] . У тимчасовій посвідці на постійне проживання в Україні серія [NUMBER] номер 1232/2002 від 25 листопада 2002 року вона вказана як [PERSON] . У договорі дарування вказано її місце проживання у квартирі [ADDRESS] . Ця сама адреса вказана у тимчасовій посвідці на постійне проживання в Україні. 05 грудня 2003 року заявниця отримала паспорт громадянки України. У паспорті її прізвище вказано [PERSON] (українською мовою та російською мовою), ім`я вказано [PERSON] (українською мовою) та [PERSON] (російською мовою), по батькові вказано [PERSON] (українською мовою) та [PERSON] (російською мовою). 25 серпня 2006 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу в них народився син, [PERSON] , [INFO] . 27 листопада 2019 року шлюб між заявницею та її чоловіком розірваний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси. Місце проживання заявниці зареєстровано за вищевказаною адресою з 29 червня 2005 року. Також у подарованій їй квартирі зареєстрований колишній чоловік заявниці, [PERSON] з 11 травня 2007 року, та їх син [PERSON] з 13 жовтня 2006 року. 28 грудня 2007 року між заявницею, як власником квартири [ADDRESS] , та КП ЖКС «Хмельницький» укладений договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. 13 лютого 2023 року заявниці стало відомо, що її право власності на 27/100 частин квартири [ADDRESS] не внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На теперішній час її право власності на 27/100 частин квартири [ADDRESS] не може бути внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку з тим, що її по батькові у паспорті громадянки України не співпадає з її по батькові у договорі дарування від 28 грудня 2001 року. Встановлення факту належності їй договору дарування від 28 грудня 2001 року необхідно їй для можливості реалізації свого права власності на 27/100 частин квартири [ADDRESS] Підтвердженням факту належності заявниці договору дарування від 28 грудня 2001 року є свідоцтво про її народження, паспорт громадянки Молдови від 09 листопада 1994 року, тимчасова посвідка на постійне проживання від 25 листопада 2002 року, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження [PERSON] , довідка-виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію №798 від 23 травня 2011 року, договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, рахунок-повідомлення по оплаті комунальних послуг. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що у договорі дарування прізвище ім`я по батькові не збігається із паспортом заявниці та іншими документами, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved