Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 230522,45 грн. та витрати на правову допомогу та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.06.2014 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Москвич-2140», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який не мав права керувати транспортним засобом. Внаслідок ДТП були спричинені тяжкі тілесні ушкодження [PERSON] , від яких останній загинув. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена ухвалою суду від 13.08.2015. На момент ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ «СК «Еталон» АС № 8708122, забезпеченим транспортним засобом якого є автомобіль\~ марки «Москвич-2140», реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі судових рішень у справах №610/2229/18 та №610/2316/19 позивачем сплачено на користь членів сім`ї загиблого [PERSON] грошові кошти на загальну суму 230522,45 грн. Тому на підставі ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу грошові кошти у зазначеному розмірі. Ухвалою судді від 26 січня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року встановлено, що 01 червня 2014 року о 20 год 40 хв на Савинському шосе у м. Балаклія Харківської області відбулась ДТП за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «Москвич-2140», реєстраційний\~\~ номер [NUMBER] , та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП водію [PERSON] завдано тяжких тілесних ушкоджень, від яких він загинув на місці події. Застосовано до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батькам, а саме матері [PERSON] строком на 2 роки (а.с.11-13). Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Москвич-2140», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за полісом АС № 8708122 (чинного на дату ДТП) у ПрАТ «СК «Еталон» (а.с.10). Страхувальником за цим полісом є [PERSON] , а забезпечений транспортний засіб автомобіль «Москвич» М 2140, державний номерний знак [NUMBER] . Представником [PERSON] [PERSON] 26 травня 2017 року на адресу ПрАТ «СК «Еталон» направлено повідомлення про ДТП, у якому зазначено, що внаслідок ДТП загинув [PERSON] , [INFO] , що мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Представником [PERSON] [PERSON] 29 травня 2017 року на адресу ПрАТ «СК «Еталон» направлено заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 100 000, 00 грн та 14 616, 00 грн на відшкодування моральної шкоди (а.с.15-17). Відповідно до свідоцтва про смерть від 05 червня 2014 року, серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.01.2019 у справі №610/2229/18\~ стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] , а також на користь та в інтересах її неповнолітніх дітей, законним представником яких виступає [PERSON] : - 9 987,60 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати [PERSON] ; - 32 398,80 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати [PERSON] ; - 36 052,80 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати [PERSON] ; - 24 360,00 грн. відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить до виплати [PERSON] ; - стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] 14 616,00 грн. заборгованість зі сплати страхового відшкодування за страховим випадком від 01.06.2014 року пов`язаного з відшкодуванням моральної шкоди та 6400,00 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. (а.с.36-40). Отже, судом стягнуто на користь членів сім`ї померлого [PERSON] страхове відшкодування у загальному розмірі\~ 81362,40 грн. Судові витрати у справі №610/2229/18 не є страховим відшкодуванням, а є витратами членів сім`ї померлого, компенсовані за рішенням суду позивачам, які були змушені звертатися з позовом до страхової компанії, яка не визнавала їх право на отримання страхових виплат. Постановою Харківського апеляційного суду від 22.07.2019 вищезазначене рішення у справі №610/2229/18\~\~ залишено без змін (а.с.41-49). Зі змісту наведених рішень вбачається, що ПрАТ «СК «Еталон» не вважало подію страховим випадком, оскільки водій [PERSON] не мав права керування транспортним засобом. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Верховного суду від 08.11.2021 рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції залишено без змін. У постанові Верховного Суду зазначено, що у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. На підставі рішення суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №58651902; постановою приватного виконавця від 28.03.2019 виконавче провадження завершено в зв`язку із фактичним повним виконанням рішення (а.с.51-63). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.10.2019 у справі № 610/2316/19, яке не оскаржувалось та набрало законної сили 08.11.2019, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] : 39 219,89 грн (тридцять дев`ять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень вісімдесят дев`ять копійок) пені за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування; 21 454,63 грн (двадцять одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири гривні шістдесят три копійки) інфляційних втрат у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування; 5 404,32 грн (п`ять тисяч чотириста чотири гривні тридцять дві копійки) 3% річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування; 9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу; 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що підставою для стягнення пені та інфляційних втрат був факт несвоєчасної виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «Еталон» страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце 01.06.2014 за наведених вище обставин. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України\~ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абз. «б» п.п.38.1.1 п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Під час розгляду справи №610/2229/18 рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанції встановлено, що [PERSON] не мав права керування транспортним засобом, а також те, що подія, яка сталася 01.06.2014 є страховим випадком незважаючи на відсутність у водія права керування транспортним засобом. У відповідності до ч.1 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Станом на [INFO] [PERSON] виповнилося 14 років, що є підставою для відповідальності за завдану шкоду на загальних підставах. У зв`язку з тим, що відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «Еталон», спричинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок керування транспортним та при цьому не мав права керуванням ним, а позивачем сплачено членам сім`ї померлого страхове відшкодування у загальній сумі 81362,40 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу зазначеної суми сплаченої в рахунок страхового відшкодування. Решта понесених страховиком витрат, зокрема витрат позивачів у справах №610/2229/18 та №610/2316/19 на правову допомогу, а також стягнення з ПрАТ «СК «Еталон»\~ інфляційних втрат, % річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування не перебувають у причинному зв`язку діями [PERSON] , винуватого у скоєнні ДТП та не є витратами на виплату страхового відшкодування. Вказані витрати ПрАТ «СК «Еталон» понесло у зв`язку з власними діями, невизнанням права потерпілих на виплату страхового відшкодування та порушенням строків їх виплати, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 230522,45 грн., з яких судом задоволено вимоги на суму 81362,40 грн. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі\~ 3484,27 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1229,77 грн.\~ пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві зазначено, що витрати на правову допомогу складають 2000 грн. При цьому доказів таких витрат до позовної заяви не додано та у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України не подав заяву про те, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а тому зазначені витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial