Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

\~22 листопада 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа [PERSON] , про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та неустойки. Позов обгрунтовано тим, що між позивачем та ФОП [PERSON] 23.10.2020 року укладено договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався організувати роботи по виготовленню ПВХ конструкцій (виробів), а позивач передала йому аванс за договором в розмірі 2\~000 грн. В подальшому, позивач оформила споживчий кредит, яким оплатила безготівково вищевказаний договір, про що власноручно в договорі зазначив відповідач. Однак, відповідач умови договору не виконав, не доставив та не передав позивачу вироби відповідно до умов договору. Оскільки відповідач не виконав умови договору у визначений договором строк, позивач просить розірвати вищевказаний договір та стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача сплачені за договором кошти, а також неустойку за невиконання умов договору за 33 робочих дні в розмірі 20\~121 грн., а всього 40\~446 грн. Ухвалою судді від 20.12.2021 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою суду від 27.01.2023 року витребувано докази. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа: [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ У ході судового розгляду встановлено, що 23.10.2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір з індивідуальним номером замовлення GA00612. Відповідно до умов договору [PERSON] доручила відповідачу, а він зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за максимальними розцінками виконавця, а [PERSON] зобов`язалася оплатити та прийняти готові вироби і роботу відповідно до умов цього договору. Договором визначено, що вартість виробів становить 20 325 грн., а аванс 2\~000 грн. Пунктом 3.2. визначено, що борг до передачі у власність повинен бути погашений замовником не пізніше 20 днів з дня внесення завдатку. Зі змісту договору вбачається, що внесення авансу в розмірі 2\~000 грн. при укладенні договору є обов`язковим, що свідчить про оплату позивачем 2\~000 грн. авансу при його укладенні. Також [PERSON] підписано додаток № 1 до договору GA00612, відповідно до якого позивача повідомлено про умови в разі придбання виробів у кредит. З матеріалів справи встановлено, що для оплати металоконструкцій в розмірі 20\~325 грн. позивачем оформлено споживчий кредит 25.10.2020 року. Договір з індивідуальним номером замовлення GA00612 містить власноручний підпис відповідача, згідно з яким договір оплачено повністю 25.10.2020 року. Отже, позивач умови договору виконала. Як зазначила позивач, відповідач договір не виконав, тому просила розірвати договір та стягнути сплачену нею суму за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може\~бути змінено\~або розірвано\~за рішенням\~суду на\~вимогу однієї\~із сторін\~у разі\~істотного порушення\~договору другою\~стороною та\~в інших\~випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У позові вказано, що відповідач зобов`язання за договором не виконав, що він не спростував, таким чином, вбачається істотне порушення ним договору, через яке позивач позбавлена виробів, на які розраховувала при укладенні договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання вказаного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Враховуючи, що договір розірвано у зв`язку з істотним порушенням його умов відповідачем, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача отриманих ним коштів в розмірі 20\~325 грн. Пунктом 4.3 договору встановлено, що у разі невиконання п. 3.2. виконавець зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1 відсоток від вартості цього договору за кожен робочий день прострочення. Разом з тим, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що в разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, враховуючи, що умови договору щодо визначення розміру неустойки ставлять споживача у менш сприятливе становище, порівняно з визначеними законом правами, суд доходить висновку, що слід застосувати в даному випадку саме розмір неустойки, визначений Законом України «Про захист прав споживачів» та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку з 24.11.2020 року за 33 дні по 3 відсотки за кожний робочий день прострочки в розмірі 20\~121 грн. (в межах позовних вимог). Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «про захист прав споживачів» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved