Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 21.07.2006, про що зроблено актовий запис № 42 Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області держава Україна. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] . Позивач вказує, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, внаслідок цього, сторони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просив розірвати шлюб. Ухвалою судді від 19.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 17.02.2023 на 10 год. 50 хв., яке, у зв`язку з неявкою відповідача, відкладено на 15.03.2023 на 09 год. 30 хв. 15.03.2023 ухвалою суду, занесеною до протоколу засідання, задоволено клопотання відповідача [PERSON] та вжито заходів щодо примирення подружжя, надавши їм термін для примирення строком до 17.05.2023, у зв`язку з цим, оголошено перерву у розгляді справи до 17.05.2023 до 10 год. У судове засідання 17.05.2023 позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. У судове засідання 17.05.2023 відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, згідно з якою не заперечила щодо задоволення позову. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи слід здійснити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 21.07.2006 сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 42 Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області держава Україна. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2007. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, внаслідок цього сторони перестали вести спільне господарство. Відповідач [PERSON] не заперечила проти розірвання шлюбу, про що подала письмову заяву. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1073 грн, що підтверджується квитанцією № 3426052234 від 13.01.2023. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн. Відтак при зверненні до суду з цим позовом позивач мав сплатити судовий збір у сумі 1073,60 грн, а тому недоплачений розмір судового збору у сумі 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved