Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народилась донька [PERSON] . На підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 09 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400\~грн, щомісячно, починаючи стягнення з 17 листопада 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків самоусунувся, у зв`язку з чим дитині взагалі не приділяє ніякої уваги, матеріально нічим не допомагає, зв`язок зі своєю дитиною та й з нею не підтримує, не цікавиться життям дитини та її розвитком. На цей час [PERSON] навчається в Самотоївській загальноосвітній школі І-III ступенів Краснопільської селищної ради, відповідач ніякого контакту з дитиною не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Її донька не заперечує про позбавлення відповідача батьківських прав, що підтверджується заявою до відділу «Служба у справах дітей» від 27\~липня 2022 року та її заявою про те, що батько не приймає ніякої участі у її вихованні та утриманні. За таких обставин, вважає, що є всі законні підстави щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху з підстави несплати позивачем судового збору. 02 лютого 2023 року позивачка подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2023 року клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено [PERSON] сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп. до дня ухвалення судового рішення у даній справі. Відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 15\~березня 2023 року. 15 березня 2023 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 13\~квітня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11\~травня 2023 року. 11\~травня 2023 року розгляд справи відкладено до 25 квітня 2023 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. В дане судове засідання учасники справи не з`явились, про дату час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату час і місце розгляду даної справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа орган опіки та піклування в особі Краснопільської селищної ради Сумської області у заяві просить розглянути справу без участі її представника, подала до суду висновок органу опіки і піклування про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Зі згоди позивачки, викладеної у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 квітня 2005 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Самотоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 03 (а.с. 12-15). Під час шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 09 грудня 2009 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 17 листопада 2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-15). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, позивачка [PERSON] , [INFO] , та її донька [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). З акта обстеження умов проживання вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] , облаштований меблями та предметами побуту, відповідає санітарно-гігієнічним нормам; в дитини є окрема кімната, наявні всі необхідні меблі для навчання та дозвілля, забезпечена одягом, взуттям та продуктами харчування в достатній кількості (а.с. 20). У заявах від 27 липня 2022 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] та вказує, що її батько не приймає участі в її житті, не допомагає фінансово (а.с. 21, 22). З довідки Самотоївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Краснопільської селищної ради від 10\~червня 2022 року № 74/01-22 вбачається, що батько учениці 10 класу [PERSON] [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с. 25). Відповідно до довідки Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 25 липня 2022 року за № 18/31075 за період з 29 листопада 2010 року по 21 липня 2022\~року [PERSON] не отримувала аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] (а.с.\~26). Рішенням виконавчого комітету Краснопільської селищної ради Сумської області від 16\~серпня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 27, 28-29). Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Краснопільської селищної ради Сумської області від 16 серпня 2022 року за № 126 орган опіки та піклування вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-29). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини щодо умисного ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, так як останній не приймає участі у вихованні дочки, не спілкується з нею, не цікавиться розвитком дитини та станом її здоров`я. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, має заборгованість зі сплати аліментів, грошей у добровільному порядку на утримання і лікування дитини не надає. За висновком органу опіки та піклування в особі Краснопільської селищної ради Сумської області від 16 серпня 2022 року за № 126 орган опіки та піклування визнав можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-29). Вказані обставини, на думку суду, свідчать про свідоме нехтування відповідачем до виконання ним своїх батьківських обов`язків, про відсутність інтересу до дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн 40\~коп. (2481 грн * 0,4), ураховуючи, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2023 року відстрочено позивачці сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп. до дня ухвалення судового рішення у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved