Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Ткаченко С.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. В обґрунтування позову вказала, що 14.02.2014 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , 2021 року народження; [PERSON] , 2014 року народження. Водночас зазначає, що шлюбні відносини не склались, шлюбні стосунки припинені з листопада 2022 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На даний час спору щодо поділу майна подружжя немає. Діти проживають з позивачем, та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач на даний час не надає достатньо фінансової допомоги на утримання дітей, а після розірвання шлюбу тим паче не буде надавати матеріальну допомогу, хоча він працює та отримує дохід. За таких обставин просить строк на примирення не надавати, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину та аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. на утримання позивача до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19.05.2023 року за вх. № 12527 до суду від позивача надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд розглянути справу за її відсутності, та залишити сплачений нею судовий збір по фактично понесеному позивачем. Відповідач у судове засідання 19.05.2023 року за вх. № 12526 подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.02.2014 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 60, про що видано свідоцтво про шлюб від 14.02.2014 року серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 336, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.02.2021 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис про народження № 70, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя між сторонами відсутній, намірів зберегти сім`ю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Встановлено, що діти проживають зі своєю матір`ю, що не заперечується відповідачем. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що діти знаходяться на утриманні позивача по справі, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька дитини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору щодо задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 84, 104, 110, 112, 114, 181- 183, 191 СК України,

Outcome: approved