Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на те, що 10.12.2021 у місцевій газеті «День за днем» вона прочитала оголошення, в якому відповідач шукав роботу, зокрема шпаклівка та інші будівельні роботи. Позивач по телефону домовилася з відповідачем про зустріч для придбання та встановлення вхідних дверей в її квартиру. 16.12.2021 вони уклали усну угоду про оплату вартості придбання відповідачем для позивача вхідних дверей на суму 100 доларів США та різноманітної фурнітури для установки придбаних відповідачем дверей. При цьому відповідач надав позивачу товарний чек на купівлю ним вказаної фурнітури на суму 1752,80 грн. Оплата позивачем вартості дверей на суму 100 доларів США та фурнітури на суму 1752,80 грн була здійснена відразу і відповідач пішов купувати за 100 доларів США вхідні двері для позивача, але виконувати роботу, встановити чи надати вхідні двері або повернути позивачу частину отриманих грошових коштів за фурнітуру в розмірі 752,80 грн, відмовився. Відповідач повернув позивачу лише частину оплаченої нею вартості непридбаної ним фурнітури в розмірі 1000 грн. Позивач зверталася до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення відповідачем злочину, 04.01.2022 отримала відповідь, що в даному випадку є цивільно-правові відносини. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на її користь грошовий еквівалент 100 доларів США в гривнях на дату ухвалення рішення у справі по офіційному курсу НБУ та 752,80 грн майнової шкоди. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, зазначивши, що фактично сторони уклали договір підряду в усній формі. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що має 2 групу інвалідності, тривалий час перебуває на обліку лікаря-психіатра, три роки тому їй була встановлена 1 група інвалідності, але вона не має документального підтвердження. Проживає одна, має 2 повнолітніх дітей. В грудні 2021 року вирішила змурувати тамбур в загальному коридорі та встановити двері. З цією метою знайшла оголошення в місцевій газеті «День за днем». По телефону домовилася про зустріч з робітниками. 16.12.2021 до неї приїхав відповідач та його колега. Вона їм повідомила, що бажає змурувати тамбур в загальному коридорі та встановити двері. Для цього вона запропонувала їм розібрати лоджію та використати стару цеглу, на що вони пояснили, що не можуть цього зробити. Тоді вона в той же день дала відповідачу 1800 грн для придбання необхідних будівельних матеріалів. Також в той же день вона дала відповідачу 100 доларів США на придбання дверей, показавши на сусідські двері, пояснивши, що хоче подібні дубові двері, як колись встановлювали у виконкомах при СРСР. Відповідач поїхав купувати двері та матеріали, а його колега почав робити тамбур. Частково тамбур збудовано, є каркас, який залишається лише обшити та встановити двері. Коли відповідач того ж дня привіз двері, то вона відмовилася їх приймати, оскільки вони не відповідали її замовленню були світлішого кольору та з сосни, оздоблені декоративними елементами. Проте відповідач залишив їй ці двері та на даний час вони зберігаються в її квартирі, відмовившись забирати їх чи обмінювати. Не заперечила, що вартість дверей могла становити 100 доларів США, по курсу станом на грудень 2021 року, та не заперечила, що двері були якісні та підходили за розміром, лаковані. Наступного дня відповідач повернув їй 1000 грн, які вона вважає коштами за будівельні матеріали. Не заперечувала, що будівельні матеріали придбавалися та використовувалися під час будівельних робіт, проте не знає їх переліку. Відповідач, на підтвердження придбання будматеріалів, надав їй товарний чек. На даний час вона не бажає залишати собі двері, оскільки хоче прості двері темнішого кольору без декору. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що неофіційно займається будівельно-ремонтними роботами, як ФОП не зареєстрований. 16.12.2021 разом з [PERSON] поїхали до позивачки, яка звернулася до них по оголошенню. Вона хотіла зробити тамбур в загальному коридорі та встановити двері. Вони домовлялися усно. Позивач запропонувала їм розібрати лоджію та використати стару цеглу, на що вони пояснили, що не можуть цього зробити. Тоді вона в той же день дала відповідачу 1800 грн для придбання необхідних будівельних матеріалів. Також в той же день вона дала йому 100 доларів США на придбання дверей, яких саме вони не обумовлювали. Відповідач поїхав купувати двері та матеріали, а його колега почав робити тамбур. Двері він придбав б/в, лаковані, дерев`яні, світлого кольору у [PERSON] за 1500 грн, 300 грн коштувала їх доставка. Частково тамбур збудовано, є каркас з металопрофілю близько 7 кв.м, який залишається лише обшити та встановити двері. Коли відповідач того ж дня привіз двері, то позивач відмовилася їх приймати без будь-яких пояснень, викинула їх інструменти, частково пошкодивши їх. Двері залишилися в її квартирі. Наступного дня він повернув їй 1000 грн з коштів, які позивач давала на придбання дверей. Ним придбані будматеріали, зокрема 6 л. металопрофілю, саморізи 200 шт., осб плита, монтажна піна, профрейка, шурупи, дюбеля, саморізи з прес-шайбою. Частково ці матеріали були використані при зведенні каркасу, а що не використали залишилося у позивача. Вартість робіт по домовленості становила 1000 грн, з придбання дверей у нього залишилося 800 грн, він повернув позивачу 1000 грн, тобто працював собі у збиток. Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не довела в суді, що їй заподіяна майнова шкода та її розмір. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання по суті на 14.02.2023, яке в подальшому за клопотанням відповідача відкладалося на 02.03.2023, 24.03.2023, у зв`язку із зайнятістю судді в кримінальному провадженні на 06.04.2023, для виклику свідків на 10.05.2023, для виклику позивача на 23.05.2023. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 16.12.2021 сторони уклали усний договір, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов`язався виконати певну роботу за завданням позивача [PERSON] , яка зобов`язалася прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом договору були роботи з встановлення тамбуру в коридорі загального користування за адресою: [ADDRESS] та установки вхідних дверей. При цьому, сторони не узгоджували та не конкретизували матеріал з якого виготовлені двері, їх колір та модель, що визнала під час судового розгляду позивач. Позивач лише вказала на орієнтовний зовнішній вигляд дверей, подібних як у її сусіда, які повинен придбати та встановити відповідач. Відповідач свої зобов`язання виконав частково з причин, що не залежали від нього: 16.12.2021 придбав матеріали для виготовлення тамбуру на загальну суму 1752,80 грн, встановив каркас з металопрофілю, дверну лутку, придбав та доставив дерев`яні двері б/в, вартістю 1600 грн. Позивач здійснила попередню оплату виконаної роботи, а саме 16.12.2021 оплатила відповідачу вартість виконаних робіт 1800 грн та дверей 100 доларів США, однак того ж дня відмовилася приймати виконану роботу, оскільки їй не підійшли придбані двері за кольором, додатковим оздобленням та складом деревини. 17.12.2021 відповідач повернув позивачу 1000 грн, як решту, яку він отримав за придбані двері. На даний час двері зберігаються в квартирі позивача, частково зроблений тамбур. Позивач зверталася до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення відповідачем злочину, 04.01.2022 отримала відповідь, що в даному випадку є цивільно-правові відносини. Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: копією оголошення з газети «День за днем», копією товарного чеку від 16.12.2021, копією матеріалів перевірки Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області за заявою [PERSON] від 30.12.2021, копією пенсійного посвідчення позивача. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що в грудні 2021 року на замовлення позивача робив перегородку між квартирами по [ADDRESS] , а саме карсас з металопрофілю, дверну лутку та мав встановлювати двері. Проте під час робіт позивачка стала неадекватно себе поводити: безпричинно почала кричати, виганяти його та викидати інструмент. З її слів він зрозумів, що їй не сподобалися двері, які придбав та доставив його колега [PERSON] . Двері придбавалися у [PERSON] , вона були лаковані, дерев`яні, із замком та ручкою. Перегородка майже зроблена. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що здійснює неофіційно підприємницьку діяльність, торгує б/в дверима, ваннами. Взимку 2021 року він продав [PERSON] двері за 1600 грн, документів на двері не було. 4.Норми права, які застосував суд. Частинами 1 і 2\~статті 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, для настання позаделіктної (договірної) відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме:\~протиправна поведінка\~завдавача шкоди,\~настання шкоди,\~причинний зв`язок\~між двома\~першими елементами\~і вина\~завдавача шкоди. Відсутність одного з елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. У справі про відшкодування шкоди на позивача покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, останній має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди. Згідно з\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~3\~ЦК України загальними засадами\~цивільного законодавства,\~зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ч. 1 ст. 202 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. При цьому, відповідно до пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~837\~ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 2 ст. 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Істотними умовами будь-якого договору підряду є предмет, ціна та строки. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, на який спрямована узгоджена воля сторін. Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту. При цьому в оферті та в акцепті щодо виконання будівельних підрядних робіт повинна бути чітко виражена воля осіб щодо істотних умов договору. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. З огляду на доводи позивача, що покладені в обґрунтування позову про те, що відповідачем при виконанні вказаних робіт недотримано (порушено) умови укладеного між сторонами усного договору на виконання підрядних робіт з встановлення тамбуру та дверей, суд вважає за необхідне, передусім, визначитися чи дійсно вказаний договір був укладений і з`ясувати його умови, які на думку позивача, були порушені відповідачем при його виконанні. При цьому, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 05.06.2018р. у справі №523/6003/14-ц щодо застосування частини першої статті 202, частини третьої статті 203, статей 208, 638, 641, частини першої статті 875, частин першої і другої статті 877 ЦК України. Як встановлено судом, письмовий договір на виконання підрядних робіт між сторонами не укладався. В даному випадку, усна узагальнена домовленість сторін про роботи, які планується виконати, а також наявна в матеріалах справи копія товарного чеку на придбання будматеріалів не свідчить про наявність у відповідача договірного зобов`язання виконати на замовлення позивача конкретну роботу по встановленню тамбура та дверей з дотриманням при цьому вимог щодо їх якості. Долучені позивачем до матеріалів справи документи (пенсійне посвідчення, оголошення з газети, товарний чек від 16.12.2021 та заява про вчинений злочин та інші) жодним чином не доводять факту узгодження сторонами з дотриманням встановленої законом форми та чітко вираженою їх волею всіх істотних умов договору підряду, зокрема його предмету з переліком робіт, який відповідач зобов`язаний виконати та вимогами щодо їх якості, ціни та строку їх виконання. При цьому, показання свідків також не мають жодного доказового значення при встановленні факту вчинення цього правочину, його змісту та виконання сторонами його умов з огляду на приписи ч. 2 ст. 218 ЦК України, згідно з якими рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків у разі недодержання вимоги щодо письмової форми правочину. У цьому контексті слід зазначити, що у п. 12 постанови від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" Пленум Верховного Суду України звертав увагу, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК). Позивач, уклавши усний договір з відповідачем про виконання будівельно-ремонтних робіт діяла необачно, та в даному випадку не доведена об`єктивна сторона цивільного правопорушення як складовий елемент останнього, тобто позивачем не доведено наявність факту порушення відповідачем договірних підрядних зобов`язань, а також наявність шкоди. Як наслідок, у суду відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності у формі відшкодування шкоди за це, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed