Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 30.12.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Заяву обгрунтував тим, що 29.12.2018 року відповідачки солідарно позичили у нього 400000 доларів США, які зобов`язалися повернути не пізніше 01.12.2022 року. На день звернення до суду кошти не повернуті. Тому просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за договором позики від 29.12.2018 року в розмірі 400000 доларів США. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні в повному обсязі наполягав, долучив до матеріалів справи оригінал боргової розписки. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Оверченко О.А. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, [PERSON] зазначила, що наразі перебуває за кордоном, має борги, коли займалася бізнесом, в грудні 2018 року , дійсно, разом з донькою взяла в боргу у [PERSON] 400000 доларів США, [PERSON] , що зможе повернути вчасно, однак помилилася. Наявність боргових зобов`язань перед [PERSON] в зазначеній сумі не заперечує, писала відповідну розписку. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, визнала, що разом з матір`ю брала в борг у [PERSON] 400000 доларів США, про що писала розписку. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке: Судом встановлено, що 29 грудня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачками [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується оригіналом розписки, написаної власноручно відповідачкою [PERSON] та підписано [PERSON] . Згідно з умовами договору позики (далі по тексту Договір) Відповідачі отримали в якості позики від Позивача грошові кошти в розмірі 400000,00 (чотириста тисяч 00 центів) доларів США, які вони зобов`язалися повернути Позивачу не пізніше 01.12.2022 року. Розписка містить підпис позикодавця, а також напис позичальників «Я, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та солідарно я, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] отримали від [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] грошові кошти в сумі 400000 (чотириста тисяч) доларів США , які зобов`язуємося солідарно повернути не пізніше 01.12.2022 року. Положення Цивільного Кодексу України щодо солідарного зобов`язання відомі та зрозумілі». Отже, з досліджених фактичних обставин справи судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу захисту позивачем свого права власності на грошові кошти в розмірі 400000,00 доларів США, які він передав відповідачам відповідно до договору позики. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. (ч. 1 ст. 207 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України 18.01.2017 у справі № 6-2789цс16. У постанові від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц Верховний Суд зазначив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення і дати отримання коштів. З аналізу вищенаведеного вбачається, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. В постанові від 22.08.2019 у справі № 369/3340/16-ц Верховний Суд вказав, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником позикодавцеві за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору і зміст умов договору, так і факт отримання боржником від позикодавця певної грошової суми. В даному випадку власноручне написання і підписання відповідачами [PERSON] та [PERSON] боргової розписки від 29.12.2018 року із зобов`язанням повернути суму позики 400000,00 доларів США до 01.12.2022 року підтверджує, як факт укладання договору позики, так і факт отримання відповідачами від позивача обумовленої у розписці грошової суми. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. У відповідності до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недодержане від решти солідарних боржників. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Враховуючи наведені норми закону, наявність доказів про отримання грошових коштів у борг, а також фактичне визнання відповідачами позовних вимог, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 400 000,00 доларів США. Враховуючи наведене та

Outcome: approved