Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 23 грудня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися з 15 вересня 2021 року, через втрату взаєморозуміння, різницю погляді на сімейне життя, байдужості до життя та проблемам кожного. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явились. В матеріалах позову міститься заява представника позивача [PERSON] адвоката Горовенка С.В. про розгляд справи за його відсутності на підставі статті 223 ЦПК України, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не подав. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та відсутність заяви позивача про розгляд справи в заочному порядку з винесенням по справі заочного рішення, що є обов`язковою підставою для розгляду справи в заочному порядку (п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України), суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 1995 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів м.Кривого Рогу зроблено запис № 1134 (а.с. 8 - свідоцтво). Сторони є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.10 копія свідоцтва). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Відповідно до положень статей 105, 110, 112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені, тому аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи заявлені вимоги в цій частині, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved