Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах недієздатної [PERSON] , звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку, визнання особи такою, що втратила право користування майном. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на обліку в Органі опіки та піклування перебуває [PERSON] , [INFO] , яка визнана недієздатною, що зареєстрована та проживає у неприватизованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не має рідних, близьких чи знайомих, які мали бажання опікуватись недієздатною, а тому їй не було призначено опікуна і у відповідності до вимог закону ці обов`язки покладено на Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, який здійснює контроль за дотриманням інтересів [PERSON] як такої, що за своїм психічним станом не усвідомлює своїх вчинків, не здатна розпоряджатись своїм майном. З 2016 року сторонні особи намагались від імені [PERSON] незаконно приватизувати квартиру за вищевказаною адресою. З метою захисту інтересів [PERSON] у травні 2017 року орган опіки та піклування звернувся суду м. Києва про визнання її недієздатною. На момент подачі заяви до суду [PERSON] у шлюбі не перебувала, але 05.07.2017 органами РАЦС було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] і одразу після цього за заявою [PERSON] відповідача було зареєстровано на житловій площі останньої. 31.08.2018 [PERSON] звернувся до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою зняття [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою, в чому йому було відмовлено. На повідомлення Органу опіки та піклування відповідач не виявив бажання стати опікуном [PERSON] . За весь час зареєстрованого шлюбу та реєстрації у зазначеній квартирі, [PERSON] жодного дня в ній не проживав, не турбувався про дружину, не сплачував комунальні послуги, що було встановлено під час рейдів до квартири [PERSON] з метою обстеження умов проживання останньої. [PERSON] також було повідомлено, що [PERSON] з нею не проживає, не утримує та взагалі не цікавиться умовами її існування. Позивач вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, у зв`язку з тим, що за даною адресою він жодного дня не проживав, місце його знаходження невідомо, а тому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати відділ з питань реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації/фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації зняти [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою та зобов`язати відповідача відшкодувати кошти, які нараховувались на нього по квартплаті за період його реєстрації за вищезазначеною адресою. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку, визнання особи такою, що втратила право користування майном. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2021 клопотання представника позивача Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Павлової Л.Л. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном задоволено, зупинено провадження у цивільній справі № 756/10213/21 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 756/10214/17 за позовом Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації до [PERSON] про визнання недійсним шлюбу з недієздатною особою та анулювання актового запису про шлюб. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.02.2023 поновлено провадження у справі за позовом Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку, визнання особи такою, що втратила право користування майном. 17.03.2023 до суду надійшла заява представника позивача Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Павлової Л.Л., у якій вона уточнила позовні вимоги, просила визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] та зазначила, що решту вимог, не підтримує. 18.04.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення матеріалів. Протокольною ухвалою суду від 18.04.2023 підготовче провадження по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку, визнання особи такою, що втратила право користування майном закрито, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у засідання суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Через канцелярію суду 30.05.2023 представником позивача було подано заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, шляхом направлення судової повістки через засоби поштового зв`язку та розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих [PERSON] видано ордер на житлове приміщення № г315317 від 06.01.1978 відповідно до якого квартиру за адресою: [ADDRESS] було передано у користування [PERSON] та її доньки [PERSON] (а.с.22). Зазначена квартира не приватизована і відноситься до комунального житлового фонду. Згідно з відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 28.09.1978 по теперішній час (а.с.23). 05.07.2017 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у місті Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1020, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2017. 25.07.2017 на підставі нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 20.07.2017, [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва №65004961 від 06.07.2021 (а.с.31, 35). Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації 07.06.2018 звернувся до [PERSON] , як чоловіка [PERSON] з листом про вирішення питання захисту інтересів [PERSON] , що до якої у Оболонському районному суді м. Києва вирішувалося питання про визнання її недієздатною та запропоновано у разі визнання [PERSON] недієздатною, оформити над нею опіку, який було залишено останнім без відповіді та задоволення (а.с.21). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2019 за заявою Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] визнано недієздатною (а.с.4). Статтею 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. У зв`язку із відсутністю у [PERSON] близких родичів та осіб, які б могли бути визнані опікунами недієздатної, на Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі ст. 65 ЦК України покладено обов`язки опікуна. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03.11.2022, позовні вимоги Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (орган опіки і піклування) в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб, що укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05 липня 2017 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у місті Києві, актовий запис № 1020. Рішення набрало законної сили 04.12.2022. Отже, на цей час у зазначеній квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON] та відповідача [PERSON] . Факт не проживання відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами обстеження умов проживання [PERSON] від 06.07.2020, від 24.05.2021 та від 19.01.2023 складених комісією та затверджених дирктором Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонського району м. Києва; актом про не проживання у квартирі за місцем реєстрації від 11.04.2023, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] . Відповідно до отриманої позивачем відповіді з Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 05.04.2023, на їх звернення, вбачається, що відповідно до обліків ІПНП Оболонського УП ГУНП у м.Києві звернення [PERSON] , [INFO] з проводу перешкоджання у проживанні чи вчинення перешкод у користуванні нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] , у період з 2017 року та по теперішній час до Оболонсьткого управління поліції не надходили та заяви не реєструвались. Отже, установлено, що відповідач зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , однак протягом тривалого часу не користується квартирою, не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі в її утриманні, житлом не цікавиться. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ордер - це по суті є правоустановчим документом індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім`єю у жиле приміщення. Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано відповідно до діючого законодавства ордер. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно з п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] цікавився чи цікавиться житловою площею - квартирою за адресою: [ADDRESS] , сплачував комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин його відсутності у житлі, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved