Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] звернувся позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про встановлення факту нецільового використання сплачених аліментів на дітей та внесення частини аліментів, виплачених на дітей, у відділення ПАТ «Державний Ощадний банк України». [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про об`єднання зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про встановлення факту нецільового використання сплачених аліментів на дітей та внесення частини аліментів, виплачених на дітей, у відділення ПАТ «Державний Ощадний банк України» - відмовлено. Відповідно до ухвали від 24 січня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди прийнято до розгляду. Доводами позову позивачка вказувала, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2015 року шлюб, укладений між [PERSON] та нею розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких за рішенням суду залишено проживати з нею. Основною причиною розлучення було те, що її колишній чоловік неодноразово вчиняв сварки з нецензурними висловами та елементами фізичного насилля. Щодо нього багаторазово складалися адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства». Колишній чоловік застосовував нецензурну лексику по відношенню до дітей, впливав на них негативно морально, бувало, що фізично. За наслідками черепно-мозкових травм (струс головного мозку) вона є інвалідом ІІІ групи. У 2005 році струс головного мозку стався внаслідок побиття колишнім чоловіком, на той час вона була вагітною другою дитиною. Фізичне насильство мало місце і після розірвання шлюбу. Перебуваючи з нею у шлюбі, відповідач не виділяв коштів на утримання дітей в добровільному порядку, а вона самостійно не була спроможна забезпечити дітям достатній рівень життя, тому 17.09.2010 року була змушена звернутися до Івано-Франківського міського суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. [PERSON] чинив всілякі перешкоди, щоб затягнути судову справу і винесення рішення відбулося 27.08.2012 року. Щоб помститися їй за те, що вона звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на дітей та щоб підірвати її авторитет як добросовісної матері, колишній чолові написав листа в службу у справах дітей Івано-Франківського міськвиконкому. Надані на вимогу служби у справах дітей характеристики із ДНЗ № 23 «Дударик» та із Івано-Франківської школи І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови № 11, засвідчили те, що вона відповідальна мама, приймає активну участь в житті своїх дітей, цікавиться їхнім навчанням та вихованням, відвідує батьківські збори, є членом загальношкільного батьківського комітету. Така перевірка негативно вплинула на життя сина [PERSON] , оскільки в класі, щоб не відбулося поганого звинувачували його, так як, зазначали вчителі, він із «проблемної сім`ї». І хоча дитина любила школу, свій клас, вона була змушена перевести дитину в інший навчальний заклад, де він за два роки навчання так і не зміг там звикнутися. Аналогічним чином [PERSON] діяв, коли вона у 2015 році подала на розлучення. Він знову декілька листів написав в службу у справах дітей Івано-Франківського міськвиконкому, де в перекрученій формі подав інформацію щодо її виховання дітей. З наданих службі інформацій із Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу, де на І курсі навчався син [PERSON] , із Івано-Франківської загальноосвітньої школи І ступеня № 9, де в 3 класі навчався син [PERSON] , із Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні, де знаходився на лікуванні син [PERSON] , із Івано-Франківської міської дитячої клінічної лікарні, де знаходився на лікуванні син [PERSON] , із характеристики, наданої Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську ТУ ДФС в Івано-Франківській області, вона характеризувалася з позитивної сторони. Однак, відповідь служби у справах дітей довгий час не вдовольняла [PERSON] . Він писав листи про неї, потім про працівника служби, який проводив перевірку. 06.02.2015 року комісія у складі працівника центру соціальних служб у справах сім`ї та молоді, практичного психолога та класного керівника ЗШ № 9 відвідала сім`ю за місцем проживання і з`ясувала належне проживання дитини. Практичним психологом ЗШ № 9 було проведено психодіагностичне обстеження сина [PERSON] за методикою « Малюнок сім`ї », за результатами якої було зроблено висновок, що дитина прагне гармонійних стосунків в сім`ї, рівень тривожності - вище середнього. Діти морально важко перенесли ці перевірки. Взимку 2016 року, майже рік після розлучення, [PERSON] неодноразово підходив до неї з непристойними пропозиціями, коли отримав відмову в сексуальних домаганнях, то відключив в її кімнаті опалення (діти на той час були у бабусі в селі). Надворі був сильний мороз і в кімнаті було страшенно холодно, від переохолодження вона сильно застудилася, перебувала на листку непрацездатності із діагнозом «Гострий трахеобронхіт» з 21.01.2016 року по 03.02.2016 року. Відповідним чином [PERSON] вчинив із сином [PERSON] у березні 2016 року, коли вона поїхала на відпочинок в санаторій у м. Трускавець. Батько відключив в кімнаті [PERSON] опалення. Температура в кімнаті, де перебував син становила 12 градусів, води гарячої не було, а перед тим не було світла. Батько вимагав, щоб син оплатив комунальні послуги із стипендії, яку неповнолітній [PERSON] отримував в коледжі, тоді включить опалення, їсти йому не давав, казав щоб він себе забезпечував їжею самостійно. 26.03.2016 року син звернувся в Івано-Франківський відділ поліції ГУНП України в Івано-Франківській області із відповідною інформацію про батька, тоді ситуація не значно покращилася. Після її від`їзду в санаторій відповідач подав в ювенальну превенцію відділу превенції Івано-Франківської ВП ГУНП заяву про те, що вона залишила дітей напризволяще і поїхала в невідомому напрямку. Заява сина [PERSON] в поліцію прояснила ситуацію. Позивачка зазначає, що [PERSON] вчиняв фізичне насильство щодо неї і після розлучення: 29.09.2016 року - забій кисті лівої руки, 15.10.2016 року - забій лівої ділянки ока, нецензурно висловлювався, скандалив, ображав, всіляко принижував. У зв`язку з тим, що життя під одним дахом з колишнім чоловіком стало нестерпним, вона була змушена піти разом з дітьми проживати на орендовану квартиру. [PERSON] переслідував її та дітей, приходив на роботу, де вона працює, там скандалив, а коли дізнався де вони проживають, то почав приходити скандалити і туди. Їй довелося викликати поліцію та змінити місце проживання. Коли вона почала зустрічатися з теперішнім її чоловіком [PERSON] , колишній чоловік [PERSON] почав писати листи як анонімного характеру, так і листи від свого імені її перестарілій матері [PERSON] та на той час онкохворій, а зараз покійній матері її чоловіка [PERSON] , а також надсилати СМС повідомлення, повідомлення на «Вайбер» та її теперішньому чоловіку. В тих листах та повідомленнях написано багато непристойностей, нецензурних слів та образ. У 2018 році нею подано позов про поділ майна. Активність відповідача відновилася з подання заяв в Івано-Франківську загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів де навчався син [PERSON] , орган опіки і піклування м. Івано-Франківська. Було проведено перевірку умов проживання комісією із школи та надано інформацію практичним психологом школи та класним керівником, в яких зазначалося, що вона займається вихованням дитини на належному рівні, відвідує батьківські та класні заходи, дбає про рівень навчальних досягнень дитини, піклується про його та добробут. «Дитина забезпечена всім необхідним, доглянутий, охайний проте, замкнутий, друзів у класі не має». Орган опіки та піклування, відповідно до поданої заяви [PERSON] , встановив порядок участі у вихованні [PERSON] , [INFO] . Дитина повідомила службу, що не бажає зустрічатися з батьком за встановленим графіком, а тільки за власним бажанням. На комісії дитина висловила аналогічну думку. Син не бажав зустрічатися з батьком із примусу, а [PERSON] почав підстерігати сина. Тарас став ще більше відчувати занепокоєння та тривожність, кожен раз їй доводилося переконувати іти на зустріч до батька. Дитина переживала дану ситуацію як стресову. У червні 2018 року, за заявою [PERSON] від 29.05.2018 року № К/1763/1, було проведено перевірку цільового витрачання аліментів, сплачених на утримання сина [PERSON] працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Нею було надано письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, де зазначалося на що саме витрачаються кошти. 25.06.2018 року міжвідомчою робочою групою з питань контролю за дотриманням дитини за місцем проживання на території міста, створеної рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.03.2018 року № 224 проведено обстеження умов проживання [PERSON] . За результатами проведеного обстеження було складено «Акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] » та «Акт оцінки потреб дитини та її сім`ї» та надано позитивні висновки, а саме що «Інформація щодо нецільового використання аліментів не підтвердилась». Всі ці перевірки протягом багатьох років негативно впливали на її стан здоров`я, на психоемоційний стан дітей. Діти отримали непоправимі психологічні травми. Як зазначається, у червні 2018 року [PERSON] подано позовну заяву про її виселення із квартири, в якій вона прожила більше 20 років і яку покинула не з власної волі, не взявши з собою нічого із спільно нажитого майна, навіть особистих речей, а з тієї причини, що колишній чоловік створив нестерпні умови перебування у ній. Відповідач викинув її речі, які знаходилися в квартирі, загальною вартістю 5000 грн., що також негативно вплинуло на мій емоційний стан, завдало душевних страждань. У липні 2018 [PERSON] подав заяви в ювенальну превенцію відділу превенції Івано-Франківської ВП ГУНП про невиконання нею рішення МВК від 19.06.2018 року № 692 щодо участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] та інші. Нею надані пояснення по даних заявах та подано зустрічну заяву в порядку ст. 384 ККУ. Внаслідок того, що вплив батька на сина [PERSON] став негативним, дитина почала боятися батьківського переслідування, вона звернулася за допомогою в Центр психологічної допомоги дітям «Серденько». Як зазначено у психологічній характеристиці сімейних відносин від 21.08.2018 року, яку надав психолог центру, на момент діагностування хлопчика було виявлено підвищену тривожність, відчай, страх, що проявлялося у мовленні, когнітивних та поведінкових проявах. Також зазначено, що «... [PERSON] не хоче спілкуватися та проводити час з рідним батьком, боїться (зі слів дитини, до розлучення батько часто бив маму та влаштовував сімейні розборки, тому боїться агресії по відношенню до себе та своїх близьких), не вірить йому. Оскільки біологічний батько наполягає на зустрічах з сином та отримує бажане, [PERSON] знаходиться в стані високої тривожності та стресу, що проявляється в поганому самопочутті та зміні поведінці. [PERSON] звертає на те, що чекає свого 14-річчя для того, щоб він зміг офіційно І відмовитися від «побачень». Актуальна сімейна ситуація задовольняє [PERSON] . Він зазначає, що добре ладить з мамою і вітчимом. З останнім склалися довірливі стосунки, хлопець звертається до нього за допомогою та цінує ці відносини». Позивачка вказує, що чергове дошкуляння їй [PERSON] - це поданий позов щодо факту нецільового використання сплачених аліментів на дітей та внесення частини аліментів, виплачених на дітей на особистий рахунок дітей у відділенні ПАТ «Державний Ощадний банк України», в якому позовні вимоги є безпідставними та такими, що ґрунтуються виключно на його припущеннях та суперечать інтересам дитини. Син не зможе розвивати своїх талантів, здібностей при зменшені аліментів, а це чергові страждання для дитини. Переживши під час шлюбу і після нього надзвичайно неприємні моменти, які підривали її репутацію як на роботі так і в суспільстві, була принижена її честь і гідність, підірвано її здоров`я, а найнеприємніше і найболючіше те, що морально, душевно і психологічно страждали діти, а тому відшкодуванню підлягає моральна (нематеріальна) шкода, яку позивачка оцінює в 255000 грн.: 100 000 грн. - за фізичне насильство, яке підірвало здоров`я; каліцтво; 150000 грн. - за моральне страждання її та синів [PERSON] та [PERSON] ; 5000 - моральне відшкодування втрачених косметичних засобів. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб, укладений між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року. Як слідує з матеріалів справи, відповідач [PERSON] вчиняв неправомірні дії по відношенню до своєї дружини [PERSON] - насильство в сім`ї, що, зокрема, вбачається з постанов Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2011 року, 06 грудня 2011 року, 13 грудня 2011 року, 21 січня 2015 року. З долученої копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи дільничного інспектора Івано-Франківського МВМ УМВС вбачається, що 09.09.2005 надійшло повідомлення з ОКЛ про те, що за медичною допомогою з приводу отримання тілесних ушкоджень громадянкою [PERSON] , яка повідомила, що тілесні ушкодження їй спричинив по місцю проживання її чоловік - [PERSON] . Як вбачається з характеристики ДНЗ № 23 «Дударик» від 20.04.2012 року, який відвідував [PERSON] , батьки цікавляться дитиною в групі (більше мама), а також відвідує батьківські збори і приймає активну участь у житті групи. З характеристики Івано-Франківської школи І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови № 11 від 19.04.2002 року, де навчався в 7 класі [PERSON] , зазначено, що мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, систематично відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням, співпрацює з вчителями - предметниками, є членом загальношкільного батьківського комітету. Батько [PERSON] недостатньо цікавиться станом справ сина у школі, не відвідує батьківські збори. У листі Івано-Франківської загальноосвітньої школи І ступеня № 9 від 22.01.2015 року начальника Служби у справах дітей повідомлено, що навчанням та поведінкою у школі цікавляться як батько, так і мати. [PERSON] упродовж двох навчальних років є членом батьківського комітету класу, до свого громадського доручення ставиться сумлінно. Також, у листі директора Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу від 27.01.2015 вказується про успішні здібності студента [PERSON] . Як зазначається, мати, студента, [PERSON] , цікавиться справами свого сина. Впродовж першого семестру три рази, з власної ініціативи, відвідувала коледж з метою контролю навчання [PERSON] , регулярно підтримує зв`язок з керівником групи. Крім того, відвідала заплановані батьківські збори. Листом Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні від 28.01.2015 повідомлено начальника Служби у справах дітей, що неповнолітній [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні. Під час лікування його супроводжувала мати. Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області надано позитивну характеристику з місця роботи позивачки. З інформації Івано-Франківської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2 зазначено про участь батька і матері у шкільному житті сина [PERSON] . За інформацією Івано-Франківської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2 про результати психодіагностичного обстеження від 05.06.2018 року № 180, проведеного практичним психологом школи, [PERSON] загалом задоволений своїми стосунками з членами родини, в якій він зараз проживає, зокрема з мамою і вітчимом, також добрі стосунки підтримує зі старшим братом [PERSON] , який приходить в гості до них і вони разом проводять час. Проте хлопчик страждає від того, що опинився в центрі конфлікту його рідних батьків, відчуває емоційний дискомфорт, залежність від ситуації, прагнув би уникнути цього, не брати участь в даній ситуації, відгороджується від членів родини через це. Найбільш близький емоційний контакт учень має з мамою. Дитина розказує, що мати цікавиться його справами, розуміє його, старається знаходити спільну мову з ним, учень може поділитися своїми проблемами з матір`ю. Учень оцінює свої стосунки з батьком гірше, ніж з мамою, не зовсім задоволений своїми відносинами з батьком. Порозуміння та довірливих відносин між ними немає. Хлопчик вважає, що батько вдавано люб`язний з ним, відколи вони з мамою розлучилися, не довіряє йому, відчуває надмірну авторитарність і тиск зі сторони батька, який прагне підпорядкувати життя сина своїм інтересам, не цікавлячись особистими бажаннями самого [PERSON] . Вказує, що в теперішній йому жити краще, а з батьком хотів би спілкуватись за власним бажанням, а не коли тато цього хоче. На даний момент не хоче спілкуватись з батьком взагалі, оскільки має образу на нього через те, що він спровокував дану ситуацію та звертався з заявою в школу, оскільки вони спілкувались до того і це було недоречно. В ході проведення обстеження учневі було дуже важко виконувати дані завдання, вагався щодо правильності відповідей, відчував надмірне занепокоєння та тривожність, не міг впоратись з завданням, відмовлявся від проведення методик, аргументуючи тим, що він не знає правильних відповідей на запитання. Дитина переживає дану ситуацію як стресову, дуже хвилюється через це, прагне щоб батьки домовилися між собою і не втягували його. Загальний стан учня нестабільний, тривожний, неспокійний. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] подавав заяви до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, на які відповідачу надано відповіді про участь матері [PERSON] у вихованні та навчанні дітей (а.с. 31-32, 33-34, 35-36). 25.06.2018 року комісією в складі працівників служби у справах дітей, представника відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області, фахівця із соціальної роботи Івано-Франківського МЦСССДМ, працівника ЗШ № 2, лікаря-педіатра ПВ № 1 проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний Акт, з якого вбачається, що під час обстеження встановлено, що у помешканні створені задовільні умови для проживання. Дитина має місце для сну, навчання, ігор, в наявності є дитячі речі, одяг, розвиваючі ігри, гітара, засоби особистої гігієни, продукти харчування. Висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради встановлено порядок участі у вихованні [PERSON] , [INFO] . 12.07.2018 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради відповідачу надано відповідь щодо перевірки цільового використання аліментів, сплачених на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З психологічної характеристики сімейних відносин [PERSON] , [INFO] , наданої психологом Центру психологічної допомоги дітям «Серденько» від 21.08.2018 року вбачається, що на момент діагностування хлопчика було виявлено підвищену тривожність, відчай, страх, що проявлялося у мовленні, когнітивних та поведінкових проявах. Попередня сімейна ситуація (проживання з рідним батьком та мамою) характеризується негативною - хлопець зазначає, що в родині часто відбувались сварки та бійки між дорослими. Слід зауважити, що спостерігається витіснення певних життєвих подій, які пов`язані з дитинством та проживання разом з біологічним батьком. Наразі стосунки з чоловіком неоднозначні, оскільки він хоче бачитись з сином, намагається відвідати з ним різні цікаві місця, не залякує, але при цьому дитина боїться цих зустрічей, переживає за власне життя та не вірить у щирість намірів тата. Тарас зазначає, що неодноразово батько переслідував його - у шкільному середовищі, біля будинку, під час прогулянок. Зі слів дитини чоловік запитував в однокласників хлопчика про його життя, актуальне місце перебування, конфліктував з директором школи, де навчався [PERSON] , в останній час почав часто писати заяви, щоб частіше бачитись з дитиною. Через такі прояви хлопець боїться, що рідний батько може зашкодити йому, зробити щось погане. Тарас звертає увагу на те, що чекає свого 14-річчя для того, щоб він зміг офіційно відмовитись від «побачень» з чоловіком. Також дитина говорить про те, що старший брат, який проживає разом з татом, часто жаліється на сварки в домі. Діагностика міжособистісних стосунків у родині за допомогою методики «Незакінчені речення» дозволила визначити страх по відношенню до батька, найчастіше [PERSON] характеризує його злим та недобродушним, а також звертає особливу увагу на небажання зустрічатись з ним, але зі слів хлопчика його змушують йти на ці зустрічі, оскільки в протилежному випадку родина буде мати проблеми. Отже, дитина часто перебуває у стані тривоги та стресу, що відображається на його самопочутті та поведінкових проявах. Результати діагностики відношення дитини до батька за допомогою проективних методик «Малюнок родини» та « Малюнок людини» визначають відсутність емоційно теплих зв`язків з батьком, характеризують його агресивно направленим. Також, цей член родини є максимально відстороненим та небажаним для дитини. Актуальна сімейна ситуація задовольняє [PERSON] . Він зазначає, що добре ладить з мамою та вітчимом. З останнім склались довірливі стосунки, хлопець звертається до нього за допомогою та цінує ці відносини. Отже, рідний батько є небажаною фігурою для [PERSON] , дитина не хоче спілкуватись та проводити час з ним, боїться чоловіка (зі слів дитини, до розлучення батько часто бив маму та влаштовував сімейні розборки, тому хлопець боїться цієї агресії по відношенню до себе та своїх близьких), не вірить йому. Оскільки біологічний батько наполягає на зустрічах з сином та отримує бажане, [PERSON] знаходиться в стані високої тривожності та стресу, що проявляється в поганому самопочутті та зміні поведінці. Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральним збитком закон передбачає фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд вважає, що винними діями відповідача [PERSON] позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача, а саме вчинення домашнього насильства. В той же час, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок вчинення домашнього насильства збоку відповідача, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 70000,00 гривень, і цей розмір суд вважає таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачки. На думку суду, сума моральна шкода в розмірі 255000,00 гривень, заявлена позивачем є завищеною і не відповідає характеру та обсягу її страждань та немайнових втрат. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди у розмірі 70 000,00 гривень. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial