Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди від 01.11.2021. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.11.2021 між ним та [PERSON] було укладено Договір оренди, згідно якого він передав відповідачу квартиру загальною площею 315, 50 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно п.5.1.1 щомісячна орендна плата за користування об`єктом оренди становить в гривнях, яка на день платежу повинна бути еквівалентна 1000 Євро згідно комерційного курсу ПАТ «ПриватБанк». 19.07.2022 року між ним та [PERSON] була укладена Додаткова угода про дострокове припинення договору оренди від 01.11.2021, згідно якої сторони серед іншого, домовилися про: дострокове припинення договору оренди від 01.11.2021 року та орендар [PERSON] підтверджує, що станом на підписання даної угоди у нього наявний борг перед [PERSON] за оренду приміщення в сумі 116500 гривень. Згідно п.10.1 договір оренди від 01.11.2021 орендар несе відповідальність: у випадку несвоєчасного надходження платежів, які передбачені договором (орендна плата, оплата комунальних та інших послуг) орендар понад суму інфляційних, річних, штрафів та інших збитків і платежів, оплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,08% від суми боргу, за кожен день прострочення будь-якого платежу. Тому відповідачу за період з 19.07.2022 по 16.03.2023 було нараховано 22461,20 гривень пені. Крім того у відповідності до ст.625 ч.2 ЦК України відповідачу було нараховано 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 2307 грн. та інфляційні втрати за весь час прострочення в розмірі 10126,35 гривень. Враховуючи наведене позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь борг по договору оренди в сумі 116500 грн., 22461,20 грн., пені, 2307 грн., 3% річних, 10126,35 грн. інфляційних втрат та 11513,95 грн, судових витрат. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача Данілін С.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, обґрунтував вищенаведеним, просив заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник Павчук С.І. в судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин, хоча своєчасно та належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи. В підготовчому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 01.11.2021 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] квартиру загальною площею 315, 50 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8-11). Згідно п.5.1.1 щомісячна орендна плата за користування об`єктом оренди становить в гривнях, яка на день платежу повинна бути еквівалентна 1000 Євро згідно комерційного курсу ПАТ «ПриватБанк». 19.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] була укладена Додаткова угода про дострокове припинення договору оренди від 01.11.2021 року, згідно якої сторони серед іншого, домовилися про: дострокове припинення договору оренди від 01.11.2021 року та орендар [PERSON] підтверджує, що станом на підписання даної угоди у нього наявний борг перед [PERSON] за оренду приміщення в сумі 116500 гривень (а.с.12). Згідно п.10.1 договір оренди від 01.11.2021 орендар несе відповідальність: у випадку несвоєчасного надходження платежів, які передбачені договором (орендна плата, оплата комунальних та інших послуг) орендар понад суму інфляційних, річних, штрафів та інших збитків і платежів, оплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,08% від суми боргу, за кожен день прострочення будь-якого платежу. На підтвердження суми боргу позивачем надано: розрахунок інфляційних втрат за період з 19.07.2022 р по 16.03.2023 року (а.с.5). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 172/1159/20 (провадження № 61-14612св21) зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України передбачено, що за найм (оренду) майна знаймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 19.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] була укладена Додаткова угода про дострокове припинення договору оренди від 01.11.2021 року. При припиненні договірних відносин завжди виникає питання з остаточним їх врегулюванням (особливо у випадку, якщо сторони ще не виконали своїх зобов`язаннь). Особливо важливим є питання про договірні санкції: чи продовжують вони діяти в ситуації, коли договір вже припинений, проте заборгованість по ньому ще не сплачена? Договірні санкції підлягають нарахуванню лише до дати розірвання договору. Після цієї дати можна застосовувати лише санкції, передбачені ст. 625 ЦК, тобто стягнути інфляційні та 3% річних. Це випливає з того, що з моменту розірвання договору він більше не діє. Договірні санкції підлягають нарахуванню за весь період прострочення, оскільки розірвання договору не означає припинення зобов`язання зі сплати орендної плати, а також не звільняє від відповідальності за порушення договору. Нарахування пені, передбаченої договором, можливо за 6 місяців з моменту виникнення заборгованості незалежно від дати розірвання договору. У свою чергу, штраф, передбачений договором, може бути стягнутий за весь період прострочення. Крім того, можна стягнути і санкції, передбачені ст. 625 ЦК за весь період прострочення. Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК у разі розірвання договору припиняються зобов`язання сторін, що виникли з такого договору. При цьому, виходячи з норми ч. 3 ст. 653 ЦК, моментом припинення договору є момент досягнення сторонами згоди щодо цього. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення із [PERSON] 22461.20 гривень нарахованої пені. Оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості та дана обставина не заперечувалась і представником позивача, пеня нарахована за період з 19.07.2022 по 16.03.2023 в сумі 22461,20 грн. тобто після припинення дії договроу оренди. Додатковою угодою від 19.07.2022 будь якої відповідальності за несвоєчасне надходження платежів не передбачено. У той же час розірвання договору не звільняє боржника від відповідальності за раніше допущені порушення своїх зобов`язань за договором. Це випливає з аналогії з певними ч. 4 ст. 631 ЦК наслідками закінчення терміну дії договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Постановою Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі №6-113цс14 зазначено, що за змістом ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору оренди нерухомого майна, а саме допустив заборгованість по оплаті орендної плати. Доказів на спростування розміру заборгованості або її погашення відповідачем не надано. Таким чином,суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором оренди від 01.11.2021 в сумі 116500 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень, 2307 (дві тисячі триста сім) гривень 3% річних, 10126 (десять тисяч сто двадцять шість) гривень 35 коп інфляційних втрат. Згідно п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 2-4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничоїд опомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, приписами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський протии України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт протии України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір від 01.03.2023 року про надання юридичних (адвокатських) послуг та Акт наданих послуг (а.с.48-49) Отже згідно наданого Договору та Акту наданих послуг витрати на правовому допомогу, у зв`язку із розглядом даної справи в суді становлять складають 10000 гривень, які позивачем сплачено адвокату. З аргументованими запереченнями щодо співмірності судових витрат, або клопотаннями про їх зменшення (частини 5,6 статті 137 ЦПК) відповідач та його представник представник до суду не зверталися. Крім того, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1514,00 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial