Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач має самостійний дохід, та повинен утримувати малолітню дитину, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Від позивачки [PERSON] жодних клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про наявність у провадженні суду позову [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07 березня 2023 на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №14 від 04 січня 2008 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені сторони по справі. Згідно Витягу з реєстру Криворізької територіальної громади від 24 квітня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За таких фактичних обставин суд встановив, що на утриманні позивачки перебуває донька [PERSON] , яку відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 181 СК\~на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 3\~ст. 181 СК\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За п. 1-4 ч. 1\~ст. 182 СК\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК України. Таким чином судом встановлено,що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину, має працездатний вік, тому з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved