Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Позивачка зазначає, що судовим наказом Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року стягнено з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2020 року і до повноліття дитини. [PERSON] не сплачував аліменти на дитину належним чином, внаслідок чого за період з листопада 2020 року по березень 2023 року виникла заборгованість у розмірі 80 807 грн 85 коп. На даний час ця заборгованість не погашена відповідачем. Відповідно до ст. 196 СК України позивачка має право на стягнення з [PERSON] неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За період з листопада 2020 року по березень 2023 року сума пені склала 408 865 грн 05 коп, однак ця сума не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами (80 807 грн 85 коп). За таких обставин, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 80 807 грн 85 коп неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді від 25 квітня 2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із повідомлення Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 968/03-14 від 21 квітня 2023 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 24 травня 2023 року на 12 год. 00 хв. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, суд вважає, що останній повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2020 року в справі № 675/1473/20. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року в справі № 675/2031/20 стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 листопада 2020 року і до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 63633166 заборгованість по аліментах на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 10 квітня 2023 року становить 80 807 грн 85 коп. Зазначений розрахунок відповідачем не оскаржувався та є чинним. Статтею 180 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1\~ст. 196 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що одним із основних обов`язків батьків є матеріальне утримання дитини, тобто забезпечення дитини мінімально необхідними благами, які необхідні для її життя та виховання. У разі ухилення батьків від виконання зобов`язання утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття суд може присудити з них на користь іншого з батьків або законного представника, з яким проживає дитина, кошти на її утримання (аліменти). Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до наведеного позивачкою у позовній заяві розрахунку в період із 02 листопада 2020 року до 31 березня 2023 року розмір пені складає 408 865 грн 05 коп. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, а тому береться судом до уваги. Разом з тим, виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 80 807 грн 85 коп неустойки (пені), розмір якої не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами. Відтак, позов підлягає у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд враховує те, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову, тому суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavinandothers v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі викладеного,

Outcome: approved