Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У лютому 2023 року позивач ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Люкстрейдкомпані» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 76 669 грн. 46 коп., судового збору у розмірі 2 684 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач ТОВ «Люкстрейдкомпані» є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32». Листом ТОВ «Люкстрейдкомпані» було повідомлено позивача про проживання у спірній квартирі попереднього власника квартири [PERSON] разом із дружиною [PERSON] . При цьому, ТОВ «Люкстрейдкомпані» здійснює дії, спрямовані на виселення [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири в судовому порядку, а отже останні продовжують користуватися житлово-комунальними та іншими послугами за цією адресою. Разом з тим, відповідач ТОВ «Люкстрейдкомпані» не повідомив своєчасно позивача про зміну права власності на квартиру та не уклав відповідного договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим ТОВ «Люкстрейдкомпані» як власник повинен був нести відповідальність за утримання свого майна з моменту купівлі квартири, а саме з 13.08.2014 року разом із її користувачами [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що відповідачі користуються та отримують в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконують свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість на загальну суму 76 669 грн. 46 коп., що складається з: 55 328 грн. 49 коп. - сума основного боргу, 17 002 грн. 98 коп. - інфляційна складова, 4 337грн. 99 коп. - 3 % річних. Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11 квітня 2023 року (а.с. 122). 15.03.2023 року від представника відповідач 3 - Нейрановського А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.139-141), відповідно до якого заперечив проти задоволення позовних вимог в частині вимог до ТОВ «Люкстрейдкомпані», посилаючись на те, що товариство є власником квартири [ADDRESS] на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 13.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Охріменко М.С. та зареєстрований в реєстрі за № 619. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] продовжують протиправно користуватись спірною квартирою. При цьому, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 09.03.2021 року та постановою Верховного Суду від 22.09.2021 року, встановлено набуття ТОВ «Люкстрейдкомпані» на законних підставах у власність спірної квартири. Крім того, питання виселення [PERSON] та [PERSON] на даний час є предметом розгляду судових справ. Таким чином, в квартирі [ADDRESS] продовжує проживати попередній власник квартири та його дружина [PERSON] , які продовжують користуватися житлово-комунальними та іншими послугами, наданими ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» . Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача 3 - Яковлєва С.Г. про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с. 80). 20.04.2023 року від представника відповідача 1 - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив проти позовних вимог в частині вимог до відповідача 1, 2, посилаючись на те, що саме на власника квартири, яким є ТОВ «Люкстрейдкомпані», покладено обов`язок з утримання житла, в тому числі сплачувати комунальні послуги. При цьому, протягом всього розгляду судових справ щодо визнання договору купівлі-продажу від 13.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідач 1, враховуючи наявні фінансові можливості сплачував усі житлово-комунальні послуги, оскільки розраховував, що його права будуть відновлені та захищені в судовому порядку. Зазначив, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних, оскільки в період воєнного стану в Україні вони не нараховуються, Ухвалою суду від 25 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача 3 - Яковлєва С.Г. про зупинення провадження у справі відмовлено. У судовому засіданні представник позивача Зарубіна Т.М. позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача 3 - Яковлєв С.Г. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явились з невідомих причин, тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 3, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є нездійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» надає житлово-комунальні послуги фізичним та юридичним особам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуги з виробництва та постачання теплової енергії у житловому будинку у складі окремих житлових секцій з підземною автостоянкою і вбудованими приміщеннями соціальної сфери. Як вбачається з матеріалів справи, до 13.08.2014 року квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власність серії [NUMBER] , виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 12.01.2005 року, на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 29.12.2004 року № 2474-С/КІ, зареєстрованого Київським бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 14.01.2005 року в реєстровій книзі під номером № 412-224, реєстраційний № 442 41. Відповідач 3 - ТОВ «Люкстрейдкомпані» є власником квартири [ADDRESS] з 13.08.2014 року, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Охріменко М.С. за реєстровим № 619 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12-17). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року у справі № 757/48837/15-ц відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.08.2014 року (а.с. 76-81). Постановою Київського апеляційного суду від 09.03.2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року залишено без змін (а.с. 82-87). Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року та постановою Київського апеляційного суду від 09.03.2021 року залишено без змін (а.с. 88-94). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2022 року у справі № 757/56842/21-ц відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», третя особа АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про витребування майна (а.с. 158-160). Судом встановлено, що в провадження Печерського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа № 757/1551/15-ц за позовом ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» до [PERSON] та [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування кватирою [ADDRESS] та цивільна справа № 757/16836/16-ц за позовом ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» до [PERSON] та [PERSON] про звільнення приміщення квартири [ADDRESS] . Відповідно до статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги передбачені в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Відповідно до статей 14, 20, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний проводити оплату таких послуг відповідно до затверджених органом місцевого самоврядування тарифів. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. 12.12.2022 року ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» направило відповідачам [PERSON] та [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , досудову вимогу (претензію) про сплату заборгованості за користування житлово-комунальними та іншими послугами, яка була отримана останніми 17.01.2023 року (а.с. 21-26). Згідно з наданими представником позивача заключних виписок за період з 02.03.2020 року по 24.03.2021 року відповідач [PERSON] частково сплачував житлово-комунальні та інші послуги за квартиру [ADDRESS] (а.с. 66-75). Крім того, судом встановлено, що на розгляді Печерського районного суду м. Києва у цивільній справі № 757/1551/15-ц (суддя Остапчук Т.В.) за позовом ТОВ «Люкстрейдкомпані» до [PERSON] , [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] та їх виселення, а також у цивільній справі № 757/6836/16-ц (суддя Ільєва Т.Г.) за позовом ТОВ «Люкстрейдкомпані» до [PERSON] , [PERSON] про звільнення приміщення, а саме зазначеної квартири. Вказане дає суду дійти висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали та проживають у квартирі [ADDRESS] та є споживачами житлово-комунальних та інших послуг по вказаній квартирі, у зв`язку з чим заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню саме з відповідача 1 та відповідача 2. При цьому, позивачем не надано належних доказів на підтвердження фактичного користування відповідачем 3 - ТОВ «Люкстрейдкомпані» спірною квартирою та відповідно житлово-комунальними послугами, а тому правові підстави для стягнення з ТОВ «Люкстрейдкомпані» коштів на оплату житлово-комунальних послуг відсутні. Нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться за тарифами, затвердженими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 червня 2009 року № 760 «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», від 31 серпня 2009 року № 980 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення», від 01 серпня 2017 року № 932, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 14 серпня 2017 р. за №158/1750, яким були встановлені Тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, в якому конкретно наявні позиції по ТОВ «Об`єднання мешканців «ПРОЗОРО» (ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32», із зазначенням конкретних будинків розташованих по Євгена Коновальця (Щорса) в м. Києві ). Нарахування за послуги теплової енергії здійснювалось на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 травня 2017 року № 524, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 19 травня 2017 р. за № 95/1687, «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води та вартості витрат з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю «Об`єднання мешканців «ПРОЗОРО» (Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32»). Відповідно до змін, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.05.2016 року, ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» перейменоване в ТОВ «Об`єднання мешканців «Прозоро» (ТОВ «ОМ «ПРОЗОРО»). У подальшому 19.06.2017 року Наказом Міністерства юстиції України № 1965/5 реєстраційні дії по перейменуванню визнанні незаконними та були скасовані, назву ТОВ «ОМ «ПРОЗОРО». (ЄДРПОУ 32492922) змінено на попередню назву - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» (ЄДРПОУ 32492922). Оскільки відповідачами 1, 2 порушувалися зобов`язання по оплаті наданих послуг, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, станом на 31.01.2023 року за ними обраховується прострочена заборгованість на загальну суму 76 669 грн. 46 коп., що складається з: 55 328 грн. 49 коп. - сума основного боргу, 17 002 грн. 98 коп. - інфляційна складова, 4 337грн. 99 коп. - 3 % річних (а.с. 27-29). На час розгляду справи судом, відповідачами 1, 2 не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами 1, 2 не оспорюється. При цьому, доводи відповідачів, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних, оскільки в період воєнного стану в Україні вони не нараховуються, судом відхиляються як безпідставні, оскільки з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що 3% річних та інфляційні нараховувались до введення в Україні воєнного стану. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідачів 1, 2 вони не спростовані. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів 1,2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 76 669 грн. 46 коп. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України). У зв`язку з частковим задоволенням позову, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» по 1 342 грн. судового збору.

Outcome: partial