Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в місті Лозова Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі наступних документів: частина будинку - рішення народного суду міста Лозова Харківської області від 26 листопада 1976 року; частина будинку - рішення народного суду міста Лозова Харківської області від 22 травня 1978 року. Право власності на цілу частку житлового будинку зареєстроване у Лозівському бюро технічної інвентаризації за спадкодавцем, у реєстровій книзі 25, запис №4106. Як вказує позивач, спадкоємцем на вказане спадкове майно є він, син спадкодавця, [PERSON] . Чоловік спадкодавця - [PERSON] , помер [INFO] . Інших спадкоємців у спадкодавця немає. Як зазначив позивач, у звязку з воєнним станом він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини наприкінці травня 2022 року, нотаріусом було йому розяснено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. [PERSON] звернувся з заявою до нотаріуса у квітні 2023 року, так як установа, в якій йому була потрібна довідка не працювала та у серпні 2022 року йому було проведено хірургічну операцію з видалення грижі, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку. Зважаючи на вище вказане, [PERSON] звернувся з позовом до суду. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представниця відповідача - Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника Лозівської міської ради Харківської області та просила вирішити справу на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню на таких підставах. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в місті Лозова Харківської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать матеріали спадкової справи(а.с.26-35). [PERSON] була зареєстрована по день смерті за вище вказаною адресою, що підтверджується довідкою(а.с.12). Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі наступних документів: частина будинку - рішення народного суду міста Лозова Харківської області від 26 листопада 1976 року; частина будинку - рішення народного суду міста Лозова Харківської області від 22 травня 1978 року(а.с.14-15). Право власності на цілу частку житлового будинку зареєстроване у Лозівському бюро технічної інвентаризації за спадкодавцем, у реєстровій книзі 25, запис №4106. Згідно заповіту від 18.02.2005 року(а.с.32), [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , який є її сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Чоловік померлої - [PERSON] помер [INFO] , про що свідчать копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9-10). Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом. [PERSON] у квітні 2023 року звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва, однак йому було відмовлено через пропуск строку(а.с.13). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказував на воєнний стан, який унеможливив вчасне отримання довідки з установи, яка потрібна для подання заяви про прийняття спадщини, а також на те, що йому було зроблено операцію в серпні 2022 року з видалення грижі, на підтвердження чого він надав копію виписки(а.с.16). Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved