Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У січні 2022 року позивач Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» звернувся з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання горячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а тому [PERSON] , є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач від послуг централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, проте своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2021 року складає 42301, 68 грн. Крім того, позивач на підставі договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року № 602-18, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Київенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих послуг до 01.05.2018 року з надання послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 46237, 48 грн. За таких обставин, відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиті послуги до 01 травня 2018 року з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 46237, 48 грн та з заборгованості за спожиті послуги з 01 травня 2018 року з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 42301, 68 грн. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року позовні вимоги КП Виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» задоволені, стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення - 10328,79 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води - 35908,69 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення - 2293,58 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води - 40008,10 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а всього стягнути 90 842 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок дві) грн. 16 коп. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача КПВО Київради «Київтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у вищевказаному будинку до 01 травня 2018 року було ПАТ «Київенерго». З 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, про що було повідомлено на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» та у газеті «Хрещатик» від 04 травня 2018 року № 48 (5099) про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків м. Києва щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держави адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01.05.2018 надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На підтвердження надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинок по [ADDRESS] позивачем надано Акт прийняття теплового вузла обліку, Акти готовності вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів про включення та відключення будинку, відомості спожитої теплової енергії. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до споживачів з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень, в тому числі визначені рішеннями суду. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг) право вимоги яких відступається за цим договором зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до додатку № 1 і № 2 до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги за адресою: [ADDRESS] по стягненню заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 10328, 79 грн., та заборгованості за послуги гарячого водопостачання в розмірі 35908, 69 грн. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , від 01.05.2021 р. за період 01.05.2018 р. по 31.04.2021 р., заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 42301, 68 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , від 01.05.2021 р. за період 01.11.2018 р. по 31.04.2021 р., заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 46237, 48 грн. В порядку ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 151, 162 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ч.2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері у житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Одним із обов`язків споживача є здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч.3 ст.20 цього Закону). Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Стороною позивача надано суду достатні докази, які вказують на наявність у відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Разом з тим, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу. До вимог про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Відтак, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в межах строку позовної давності мало право на стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, спожиті за період з 02 квітня 2017 року по 01 травня 2018 року, що складає 14184, 43 грн. та з 01 травня 2018 року, що складає 42301, 68 грн. У зв`язку з цим, суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги частково, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості за період, який передує квітню 2017 року. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідача доводи позову не спростовано, а тому суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 3206, 59 грн., за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмвірір 10977, 74 грн., за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 2293, 58 грн., за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 40008, 10 грн., у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial