Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виселення. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 23.03.2023 року по справі № 753/19552/21 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. 25.04.2023\~року\~від представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Коваленка Ярослава\~Олександровича до\~суду надійшла\~заява №\~19453,\~проухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виселення та приєднання до матеріалів справи №753/19552/21 доказів понесених позивачем, витрат на правничу допомогу. Згідно з якою, представник позивача просить вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 коп. понесених позивачем у зв`язку з розглядом вищевказаної справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати. У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи № 753/19552/21, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 23.03.2023 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та виселено [PERSON] , [INFO] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП \~ [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] судовий збір у розмірі 454 гривень. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] судовий збір у розмірі 454 гривень. Тобто, судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано Договір про надання правничої допомоги № 21-08-21 від 21.08.2021 року та Додаткову угоду № 1 від 21.08.2022 року, детальний опис виконаних робіт, меморіальний ордер від 07.09.2021\~року про зарахування коштів на рахунок [PERSON] 6000,00 грн., меморіальний ордер від 07.09.2021 року про зарахування коштів на рахунок [PERSON] 6000,00 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення про задоволення вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу повністю, а саме стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12\~000,00 грн.

Outcome: approved