Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

[PERSON] 27.12.2022 року звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва, заінтересована особа - служба у справах дітей Миколаївської міської ради про усиновлення дитини, у якій заявник просить: ухвалити рішення про усиновлення нею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] і записати батьками дитини: мати - [PERSON] , громадянка України, батько - [PERSON] , громадянин України (у порядку частини першої статті 135 Сімейного кодексу України); змінити прізвище усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я дитини залишити без змін; дату народження дитини змінити з [INFO] на [INFO] ; місце народження дитини змінити та вказати м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, Україна; зобов`язати Первомайський міський відділ державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису №03 від 17.04.2021 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вказавши відомості про батька дитини за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2022 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М. Протоколом попереднього вибору присяжних від 28.12.2022 року для розгляду справи визначено присяжних Цибко С.А., Перетятко В.Я. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2022 року відкрито провадження у справі. У судове засідання з`явилась заявниця [PERSON] та представник служби у справах дітей Хижняк Т.В. У судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що вона є опікуном [PERSON] , яка проживає разом із нею вже півтора року за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначила, що вона займається виховання, утриманням дитини. Представник служби у справах дітей Миколаївської міської ради Хижняк Т.В. підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник зазначила, що дівчинка проживає разом з заявницею однією сім`єю вже півтора року. [PERSON] займається її утриманням та вихованням. На думку представника Хижняк Т.В. дитина повинна мати сім`ю. [PERSON] , на її думку, зможе забезпечити утримання та виховання дитини та це усиновлення відповідатиме найкращим інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлено таке. Працівниками Первомайського РВП НУПН в Миколаївській області 06.03.2021 року у м. Первомайськ, Миколаївської області біля магазину АТБ знайдено дитину жіночої статі, приблизно двох років. Одягнута була неохайно, не розмовляла. Дитини не розмовляла, запитання не розуміла, тому встановити коло її рідних осіб та інформацію про неї з її слів не вдалося. Інформація про дитину (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, дані про батьків) була внесена до Державного реєстру актів цивільного стану громадян органами опіки та піклування у порядку частини другої статті 135 Сімейного кодексу України (рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 09.04.2021 року № 144). Так, [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серії [NUMBER] , видане Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до довідки Служби у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області від 23.11.2022 року № 685/4.1-18 [PERSON] , [INFO] поставлена на облік з усиновлення 23.11.2022 року як дитина позбавлена батьківського піклування. Ні батьки чи близькі родичі дитини з приводу її повернення в родину на проживання та виховання не зверталися. За результатами медичного обстеження, зроблено висновок, що дитини [PERSON] [INFO] здорова. Висновком служби у справах дітей Миколаївської міської ради від 28.11.2022 року за №18143/25.01-16/22-2 визначено, що [PERSON] може бути усиновлювачем та поставлена на облік кандидатів в усиновлювачі 24.11.2022 року за №Б-4. Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 14.05.2021 року встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] , [INFO] , яка мешкає по [ADDRESS] , опікуном над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР -000448405 Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ, заявниця [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] , пройшла відповідні медичні обстеження, за результатами якого встановлено, що вона здорова. Має у власності житловий будинок [ADDRESS] . Заявниця працює лікарем стоматологом КНП ММР «Міська стоматологічна поліклініка». Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Питання усиновлення урегульовано главою 18 розділу IV «Влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» Сімейного кодексу України. Статтею 207 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу), тобто особа, яка не досягла повноліття. Частинами першою та другою статті 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини (стаття 212 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 213 Сімейного кодексу України визначено, що за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України, який є родичем дитини та особа, у сім`ї якої виховується дитина. Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає надання батьками згоди на усиновлення дитини. Відповідно до статті 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити (частина перша цієї статті). Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками (частина четверта цієї статті). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 223 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема : 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (частина друга статті 224 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 224 Сімейного кодексу України суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Частиною четвертою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування, поставлена на облік з усиновлення. Відтак, [PERSON] , є дитиною, яка може бути усиновлена. Доказів того, що родичі дівчинки виявили бажання її усиновити, матеріали справи не містять. Відтак, обставини, передбачені пунктом 4 частини першої статті 213 Сімейного кодексу України судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи судом не виявлено обставин, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, тому заявник [PERSON] є особою, яка може бути усиновлювачем. Наявні у матеріалах справи докази вказують на те, що за адресою проживання заявника ( [ADDRESS] ), для виховання дитини створені умови для проживання, виховання та розвитку, у будинку чисто та затишно, сучасний ремонт, є кімната обладнана усім необхідним для життя та розвитку дитини. Отже, заявниця за станом здоров`я може бути усиновлювачем, має фінансову можливість утримувати дитину, між заявницею та дитиною склалися теплі стосунки. Тому зважаючи на бажання заявниці реалізувати своє право на материнство, суд вважає за необхідне задовольнити її заяву та усиновити нею [PERSON] . У своїй заяві заявник також просить внести зміни до актового запису про народження дитини, місця її народження, відомості про батьків, прізвища та по батькові. Частина перша статті 230 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. При цьому, дата народження дитини може бути змінена не більше як на шість місяців (частина друга статті 230 Сімейного кодексу України). У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам (частина третя статті 230 Сімейного кодексу України). З огляду на те, що суд дійшов висновку про можливість усиновити заявницею дитини [PERSON] , то і заява в частині зміни дати та місця народження дитини також підлягає задоволенню. Оскільки приписи частини третьої статті 230 Сімейного кодексу України дозволяє змінити лише на шість місяців, то дата народження дитини може бути змінена на 05.06.2019 року. Частина перша статті 135 Сімейного кодексу України вказує на те, що у разі якщо батьківство, материнство не встановлене встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини третьої статті 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. У своїй заяві заявниця просить змінити актовий запис, в графі мати вказати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України. В графі батько просить вказати інформацію у порядку частини першої статті 135 Сімейного кодексу України - [PERSON] . Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви у цій частині, та внесення до актового запису дані про матір [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Зважаючи на те, що особи батьків не були встановлені та інформація про них записана за рішенням органу опіки та піклування, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та внести до актового запису на народження у порядку частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за заявою матері інформацію про батька [PERSON] та змінити по батькові дитини на « [PERSON] ». Суд зазначає, що відповідно до частини першою статті 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. Відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої статті 232 Сімейного кодексу України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок заявника. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved