Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

у березні 2023 року Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі - АТ АКБ «Львів», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36 676,05 грн, з яких 28 077,46 грн - заборгованість за кредитом і 8 598,59 грн - заборгованість за процентами, а також 2 684,00 грн сплаченого судового збору. На мотивування заявлених позовних вимог позивач вказує, що відповідачу 14.12.2021 року надано кредит у розмірі 30 000,00 грн на умовах сплати 56,7 % річних за користування кредитними коштами та з кінцевим строком повернення коштів до 13.12.2023 року. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 502894 від 14.12.2021 року, проте зобов`язання позичальником належним чином не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. У зв`язку із систематичним невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, Банк набув право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів за вказаним кредитним договором та 20.09.2022 року відповідачу скеровано лист з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак, вимоги банку залишились без реагування зі сторони відповідача, внаслідок чого станом на 21.02.2023 року в [PERSON] перед АТ АКБ «Львів» існує заборгованість. У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 27.03.2023 року, відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Призначено судовий розгляд на 18.05.2023 року (а.с. 31-32). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позов не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.12.2021 року між відповідачем та Банком укладено кредитний договір № 15498/112/2021, згідно якого [PERSON] надано безготівково на поточний рахунок позичальника з можливістю подальшого зняття грошових коштів у касі банку кредит у сумі 30 000,00 грн, з умовою повернення в термін до 13.12.2023 року. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору № 15498/112/2021 Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом. Згідно п. 3.2. за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 56,7 % процентів річних. Пунктом 3.6. Договору встановлено, що Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення Кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Згідно п. п. 5.1., 5.2. договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною Договору. Як вбачається з меморіального ордера № 502894 кредитні кошти [PERSON] отримано 14.12.2021 року. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредиту № 15498/112/2021 від 14.12.2021 року укладеного між АТ АКБ «Львів» та відповідачем, вбачається, що станом на 21.02.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед АТ АКБ «Львів» становить 36 676,05 грн, з яких 28 077,46 грн - заборгованість за кредитом і 8 598,59 грн - заборгованість за процентами. Зобов`язання відповідачем не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 5.8. Кредитного договору Банк вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. В матеріалах справи наявний лист-вимога АТ АКБ «Львів» від 20.09.2022 року адресований [PERSON] із вимогою виконання порушеного зобов`язання та погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак, вимоги банку не виконані та в добровільному порядку грошові кошти АТ АКБ «Львів» не повернуті. За наведених обставин, беручи до уваги, що відповідачем на підставі укладеного кредитного договору були отримані грошові кошти в кредит, однак, зобов`язання за умовами вищезгаданого договору належним чином не виконуються, грошові кошти в добровільному порядку банку не повернуто, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ АКБ «Львів» про стягнення заборгованості за кредитним договором підставні та підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 684,00 грн судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с. 25). На підставі викладеного,

Outcome: approved