Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем з підстав відсутності можливості подальшого спільного проживання та неможливості його збереження, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння і вони мають різні погляди на життя. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 28.03.2023 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження 15.05.2023 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 27 листопада 1998 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1691 (а.с.6). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved