Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] 28.09.2013 зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами розірвано. До укладення шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюбний договір від 23.09.2013. Шлюбним договором врегульовані майнові правовідносини між подружжям, як під час шлюбу так і за наслідками розірвання шлюбу, а також майнові відносини між відповідачем та дитиною. Однак, відповідач без достатніх правових підстав, а також без будь-яких на те поважних причин - не виконав обов`язок, встановлений п. 6 шлюбного договору, який полягає у забезпеченні дитини житлом. Процес виховання дитини позивачем обопільно узгоджувалися з відповідачем. Дитина виявляє бажання до вивчення іноземних мов, має здібності до гарного засвоєння навчального матеріалу. Позивачем було укладено договір на освіту, закладом освіти, де здійснює навчання донька - є Приватний заклад загальної середньої освіти «Міжнародна американська школа і університет» у формі товариства з обмеженою відповідальністю. Договір на освіту є відплатним. Позивач зазначає, що нею за рахунок власних коштів, на виконання умов договору на освіту, - було сплачено грошову суму, що становить 96000,00 грн. Однак відповідач ухиляється від виконання обов`язку компенсувати позивачу 50 відсотків від суми грошових коштів, що вже сплачена виконання умов договору на освіту. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у загальній сумі 3748381,00 грн., що складається із суми боргу за шлюбним договором від 23.09.2013, із суми додаткових витрат на дитину, що випливає із договору про надання освітніх послуг від 10.01.2022 № 1-36/2021, яка становить 92381,00 грн., судові витрати просить покласти на позивача. Ухвалою Голосіївського районного суду від 22.08.2022 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду від 14.12.2022 залучено в якості третьої особи Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до участі у розгляді цивільної справи № 752/10560/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості. Ухвалою Голосіївського районного суду від 06.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості, до судового розгляду по суті. У вересні 2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження, оскільки у відзиві відповідача не вказано про недійсність шлюбного договору. Зазначив, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні просив зупинити провадження у справі до набрання законної вили судовим рішенням по справі № 509/4849/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним шлюбного договору від 23.09.2022. Третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, свого представника не направили, заяви чи клопотання про відкладення судового засідання або про розгляд справи без їх участі не надходило. Протокольною ухвалою від 16.05.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28.09.2013 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 28.09.2013, про що зроблено відповідний актовий запис № 1847. Від шлюбу у подружжя народилась дитина - донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 07.10.2015, про що зроблено відповідний актовий запис № 10139. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2022 шлюб зареєстрований 28.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 28.09.2013, актовий запис № 1847 між [PERSON] і [PERSON] , що мають малолітню дитину - розірвано. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. До укладення шлюбу, між сторонами укладено шлюбний договір від 23.09.2013, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 945. Відповідно до п. 6 шлюбного договору, сторони домовились між собою, що у випадку розірвання шлюбу та наявності спільних малолітніх та/або неповнолітніх (усиновлених) дітей, [PERSON] зобов`язується протягом тривання процедури судового розлучення забезпечити житловою площею дітей шляхом набуття права власності на нерухоме майно на ім`я однієї та/чи обох дітей. Вартість нерухомого майна не повинна бути нижчою ніж 733300,00 грн., що еквівалентно 100000,00 доларів США 00 центів по курсу НБУ 1USD - 7,993 UAH на день укладення договору. Вибір нерухомості повинен бути узгоджений з [PERSON] . Також, Сторони домовились, що [PERSON] на умовах даного пункту має право на придбання житла дітям і під час перебування у шлюбі, що буде вважатися виконанням умов п. 6 цього договору. У разі будь-яких поважних причин неможливості виконання [PERSON] частини 1 п. 6 цього договору, останній зобов`язується перерахувати протягом, тривання процедури судового розірвання шлюбу, грошові кошти на рахунок [PERSON] , у національній валюті України у розмірі, що має бути еквівалентно 100000,00 доларів США по курсу НБУ на день перерахування коштів. Згідно п. 7 шлюбного договору, сторони дійшли згоди, що місце проживання дитини, у випадку окремого проживання батьків, визначено разом із матір`ю. Серед загальних засад регулювання сімейних відносин у ч. 2 ст. 7 СК України закріплена можливість урегулювання цих відносин за домовленістю (договором) між їх учасниками. Стаття 9 СК України визначає загальні межі договірного регулювання відносин між подружжям, а саме: така домовленість не повинна суперечити вимогам СК України, іншим законам та моральним засадам суспільства. Під вимогами законів у цьому випадку слід розуміти імперативні норми, що встановлюють заборону для договірного регулювання відносин подружжя. Оскільки договір, в тому числі шлюбний договір, передусім є категорією цивільного права, то відповідно до ст. 8 СК України у випадках договірного регулювання сімейних відносин повинні застосовуватися загальні норми ст. ст. 3, 6 ЦК України щодо свободи договору, а також глав 52, 53 ЦК України щодо поняття та умов договору, його укладення, зміни і розірвання. Так, ч. 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, надаючи, таким чином, особам право вибору: використати існуючі норми законодавства для регулювання своїх стосунків або встановити для цих стосунків власні правила поведінки. Отже принцип свободи договору відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом. Таким чином сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини, лише у випадках якщо: 1) існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства; 2) заборона випливає із змісту акта законодавства; 3) така домовленість суперечить суті відносин між сторонами. У главі 10 СК України (ст. ст. 92-103) визначені вимоги до форми, змісту, строку дії та умов шлюбного договору, підстав його розірвання чи визнання недійсним. Так, відповідно до ч. 1 ст. 93 СК України шлюбний договір регулює майнові відносини між подружжям, визначає їхні майнові права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 93, 94, ч. 1 ст. 95, ч. 2 ст. 99 Сімейного кодексу України, шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов`язки подружжя як батьків. Шлюбний договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Якщо шлюбний договір укладено до реєстрації шлюбу, він набирає чинності у день реєстрації шлюбу. Якщо у шлюбному договорі визначені умови, розмір та строки виплати аліментів, то в разі невиконання одним із подружжя свого обов`язку за договором аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. За наведеного суд вважає, що до правовідносин, які склались між сторонами з приводу виконання (неналежного виконання) умов шлюбного договору слід застосувати положення ЦК України. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов`язання за шлюбним договором від 23 вересня 2013 року в частині п. 6 не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3656000,00 грн., розмір якої підлягає стягненню з останнього відповідно до вимог ЦК України. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат у зв`язку з наданням дитині освітніх послуг, суд зазначає наступне. З метою створення належних умов для нормального побуту, розвитку та виховання доньки - позивачем було найнято квартиру, що підтверджується договором найму нерухомого майна від 23.06.2022, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 1.1. договору найму (оренди) нерухомого майна від 23.06.2022 предметом даного договору є тимчасова передача в найми (оренду) на оплатній основі, що належить наймодавцю житлового приміщення у вигляді 3-кімнатної квартири, S заг. 116,9, S житл. 61,4 (поверх/поверховість 11/25), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.1. вказаного договору. За домовленістю сторін, щомісячна плата за користування об`єктом нерухомості - орендна плата вноситься наймачем у грошовій формі і складає 15000,00 грн. Користування вказаною квартирою позивачем розпочалося 23.06.2022, що підтверджується Актом прийому-передачі житлового приміщення від 23.06.2022, що є додатком № 1 до договору найму. Відповідно до Акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві Ніколаєнко Н. від 24.10.2022 зазначено, що адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . Вказано, що для виховання та розвитку дитини створені такі умови: для малолітньої [PERSON] виділено окрему кімнату. У кімнаті наявне спальне місце, робочий стіл, шафа для речей. Наявні дитячі речі: іграшки, одяг та книги. З метою розвитку дитини в напрямку вивчення іноземних мов, починаючи вже з початкової школи, забезпечення мовної практики з дійсним носієм іноземної мови, забезпечення участі дитини у мовних клубах спілкування - позивачем та відповідачем було прийняте обопільне рішення організувати освітній процес доньки в спеціалізованому навчальному закладі з поглибленим вивченням іноземних мов. Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 1-36/2021 від 10.01.2022, укладеному між позивачем та приватним закладом загальної середньої освіти «Міжнародна американська школа і університет» у формі товариства з обмеженою відповідальністю в особі директора Іванової Людмили Василівни, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати дитині замовника [PERSON] , [INFO] , - 1 клас, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві визначені послуги. Згідно п. 4.1. договору на освіту, вартість послуг у сфері початкової освіти за 2021/2022 та 2022/2023 навчальні роки складає 8544,00 США. Оплачуваний період складає 6 місяців 2021-2022 (січень - червень) та 10 місяців 2022-2023 навчального року. Оплата здійснюється в гривнях по курсу НБУ на день оплати або за розрахунком без ПДВ. Пунктом 4.1.2. договору на освіту встановлено, що місячна вартість послуг, в розмірі 534 доларів США на місяць, сплачується як попередня оплата у строк до 5 числа кожного місяця. На виконання умов вказаного договору освіти позивачем сплачено грошову суму, що становить 96000,00 грн., що підтверджується довідкою від 09.08.2022 № 02-02/96, виданою приватним закладом загальної середньої освіти «Міжнародна американська школа і університет» у формі товариства з обмеженою відповідальністю. А саме вказано, що у період з 11.01.2022 по 02.08.2022 зараховано коштів на користь закладу 64883,00 грн. Крім того, 11.01.2022 було сплачено благодійний внесок на розвиток закладу у розмірі 27498,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач несе додаткові витрати на освітні послуги [PERSON] у розмірі 92381,00 грн., на виконання умов договору про надання освітніх послуг № 1-36/2021 від 10.01.2022. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , що випливає із договору про надання освітніх послуг від 10.01.2022 № 1-36/2021 та становить 92381,00 грн. підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості, підлягає задоволенню, а саме щодо стягнення суми заборгованості за шлюбним договором від 23.09.2013 у розмірі 3656000,00 грн. та понесених додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 92381,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 12504,00 грн.

Outcome: approved