Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 17 квітня 2023 року ТОВ «ФК «ПАРІС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 21 червня 2019 року між АТ «РВС БАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Договір №0034234 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами вказаної заяви, відповідачу був наданий споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 20 512 грн 82 коп. на строк 24 місяці, на умовах сплати фіксованої процентної ставки в розмірі 18% річних, разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту. Крім того, 27 вересня 2019 року між АТ «РВС БАНК» та [PERSON] , було підписано Заяву-Договір №1034234 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами цієї заяви, відповідачу був наданий споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 32 820 грн 51 коп. на строк 24 місяці, на умовах сплати фіксованої процентної ставки в розмірі 18% річних, разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту. 28 квітня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» був укладений договір про відступлення прав вимоги №28/04/2020-1, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ПАРІС» перейшло право вимоги до [PERSON] за наступними договорами: 1) №0034234 від 21 червня 2019 року на загальну суму 21 706 грн 42 коп., яка складається з наступного: 16 851 грн 89 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 097 грн 63 коп. - заборгованість за процентами; 3 076 грн 90 коп. - заборгованість за комісією; 680 грн 00 коп. заборгованість за штрафним санкціями (пеня); 2) №1034234 від 27 вересня 2019 року на загальну суму 39 434 грн 47 коп., яка складається з наступного: 31 674 грн 29 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 897 грн 08 коп. - заборгованість за процентами; 4 923 грн 10 коп. - заборгованість за комісією; 940 грн 00 коп. заборгованість за штрафним санкціями (пеня). У зв`язку з невиконанням [PERSON] грошового зобов`язання, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційні витрати, а саме: за кредитом №0034234 нараховано 7 132 грн 67 коп. - 3% річних та 3 716 грн 08 коп. - інфляційних витрат; за кредитом №1034234 нараховано 13 225 грн 86 коп. - 3% річних та 7 075 грн 96 коп. - інфляційних витрат. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 90 096 грн 70 коп., яка складається з наступного; - заборгованість за заявою-договором №0034234 від 21 червня 2019 року в сумі 32 555 грн 17 коп. з них: 16 851 грн 89 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 097 грн 63 коп. - заборгованість за процентами; 3 076 грн 90 коп. - заборгованість за комісією; 680 грн - пеня; 7 132 грн 67 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року; 3 716 грн 08 коп. - інфляційні витрати за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року; - заборгованість за заявою-договором №1034234 від 27 вересня 2019 року в сумі 57 541 грн 53 коп. з них: 31 376 грн 61 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4 923 грн 10 коп. - заборгованість за комісією; 940 грн - пеня; 13 225 грн 86 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року; 7 075 грн 96 коп. - інфляційні витрати за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 18 квітня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 11 травня 2023 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 73). Протокольною ухвалою від 11 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 30 травня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача (а. с. 76). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи У позовній заяві представник позивача ТОВ «ФК «ПАРІС» зазначив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 4). Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подав. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судових повісток (а. с. 75, 78). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд. За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач двічі в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також враховуючи, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Суд установив наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. 1. 21 червня 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» підписано Заяву-Договір №0034234 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї Заяви-Договору, відповідач акцептував укладення договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до його умов. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситися до нього. На підставі вказаного договору АТ «РВС БАНК» надав [PERSON] споживний кредит у сумі 20 512 грн 52 коп. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок останнього на строк 24 місяці на умовах сплати 18% річних на залишок заборгованості за кредитом (фіксована процентна ставка), разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, що становить 512 грн 82 коп., а також щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту, що становить 307 грн 69 коп. (а. с. 16-17, 30). 2. Крім того, 27 вересня 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» підписано Заяву-Договір №1034234 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї Заяви-Договору, відповідач акцептував укладення договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до його умов. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситися до нього. На підставі вказаного договору АТ «РВС БАНК» надав [PERSON] споживний кредит у сумі 32 820 грн 51 коп. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок останнього на строк 24 місяці на умовах сплати 18% річних на залишок заборгованості за кредитом (фіксована процентна ставка), разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, що становить 820 грн 51 коп., а також щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту, що становить 492 грн 31 коп. (а. с. 18-19, 38). Відповідно до п.п. 7.3.1. Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, погашення клієнтом заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у Заяві-Договорі. Згідно з п. 7.3.11 Публічної пропозиції, у разі порушення терміну погашення заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого графіком платежів, така заборгованість, у тому числі щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим, починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячного платежу, встановленого графіком платежів, банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень (десять гривень, нуль копійок) за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з позичальника за договором. У п. 7.7.2.4. Публічної пропозиції зазначено, що відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити передбачені Заявою-Договором платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених договором. Пунктом 7.7.2.10 Публічної пропозиції передбачено, що у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, що передбачені графіком платежів, позичальник зобов`язаний частково або в повному обсязі сплатити на користь банку штрафні санкції (штрафи та пеню) на умовах, передбачених договором (а. с. 5-15). Відповідно до виписки по особовому рахунку та згідно з розрахунком заборгованості, [PERSON] повернення кредитних коштів за графіком не здійснював (а. с. 31-37, 39-45). 05 березня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №28/04/2020-1 (а. с. 24-26). Згідно з актом прийому-передачі з додатком та додатком №1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до [PERSON] за договором №1034234 від 27 вересня 2019 року на загальну суму 38 494 грн 47 коп., яка складається з наступного: 1) 31 674 грн 29 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2) 1 897 грн 08 коп. - заборгованість за процентами; 3) 4 923 грн 10 коп.- заборгованість за комісією; 4) 940 грн - пеня (а. с. 27-29). 28 квітня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №28/04/2020-1 (а. с. 20-22). Згідно з додатком №1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до [PERSON] за договором №0034234 від 21 червня 2019 року на загальну суму 21 026 грн 42 коп., яка складається з наступного: 1) 16 851 грн 89 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2) 1 097 грн 63 коп. - заборгованість за процентами; 3) 3 076 грн 90 коп.- заборгованість за комісією; 4) 680 грн - пеня (а. с. 23). 04 травня 2020 року та 07 листопада 2022 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлялися вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань та сплату протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги заборгованості за кредитними договорами №0034234 від 21 червня 2019 року та №1034324 від 27 вересня 2019 року, розмір якої складав відповідно станом на 04 травня 2020 року 21 706 грн 42 коп. та станом на 31 березня 2020 року 39 434 грн 47 коп. (а. с. 56-63). Станом на 06 квітня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «ПАРІС» за вказаними вище кредитними договорами склав 90 096 грн 70 коп., з них: - заборгованість за Заявою-Договором №0034234 від 21 червня 2019 року в сумі 32 555 грн 17 коп. з них: 16 851 грн 89 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 097 грн 63 коп. - заборгованість за процентами; 3 076 грн 90 коп. - заборгованість за комісією; 680 грн - пеня; 7 132 грн 67 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року; 3 716 грн 08 коп. - інфляційні витрати за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року; - заборгованість за Заявою-Договором №1034234 від 27 вересня 2019 року в сумі 57 541 грн 53 коп. з них: 31 376 грн 61 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4 923 грн 10 коп. - заборгованість за комісією; 940 грн - пеня; 13 225 грн 86 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року; 7 075 грн 96 коп. - інфляційні витрати за період з 28 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року (а. с. 46-55). V. Норми права, застосовані судом Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями частини другої статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. VІ. Висновки суду Аналізуючи наведені вище норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що між сторонами в справі було укладено кредитні договори у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строк, передбачений кредитними договорами №0034234 від 21 червня 2019 року та №1034234 від 27 вересня 2019 року. Враховуючи вищенаведене та виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту у загальному розмірі 90 096 грн 70 коп., яка складається з основної заборгованості по кредитам, нарахованим відсоткам, комісії, штрафних санкціях, 3% річних та інфляційних витрат. VIІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ПАРІС» підлягають до повного задоволення, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в сумі 2 684 грн (а. с. 66). На підставі викладеного,

Outcome: approved