Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно отриману пенсію в сумі 32 399,06 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн., мотивуючи свою заяву тим, що 19.08.2021 року відповідачу було призначено довічну пенсію за вислугу років. У липні 2022 року при відпрацюванні СПОВ позивачем було встановлено сплату з листопада 2021 року відповідачем внесків внаслідок його працевлаштування. Відповідно до Довідки ПАТ «Київський електровагоноремонтний завод» підтверджено факт роботи відповідача на посаді машиніста тепловоза транспортного цеху з 15.11.2021 року, що у порядку ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зупиняє виплату пенсії. Таким чином, позивачем було припинено виплату пенсії з серпня 2022 року та здійснено перерахування переплати пенсії відповідача за період з 01.11.2021 року по 30.07.2022 року в сумі 65 032,95 грн. З банківського рахунку відповідача в АТ «Ощадбанк» було повернуто позивачу 29 297,95 грн., однак невідшкодованою є сума 32 399,06 грн., що є предметом позовних вимог. 24 квітня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої пенсії та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 24 квітня 2023 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачами заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Як убачається з матеріалів справи, за даними трудової книжки [NUMBER] , у червні 2021 року [PERSON] був переведений на посаду складачем поїздів п`ятого розряду в транспортному цеху, з якої був звільнений 04 серпня 2021 року на підставі статті 38 КЗпП України. (а.с. 10-12) 19.08.2021 року [PERSON] Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було призначено довічну пенсію за вислугу років. (а.с. 15) За даними Довідки ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» від 13.06.2022 року № 37-39/ВК, [PERSON] дійсно працює в ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» на посаді машиніста тепловоза цеху транспортного з 15 листопада 2021 року (наказ про прийняття від 12.11.2021 року № 791-к). (а.с. 14) Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві припинено виплати пенсії з серпня 2022 року; нарахування переплати пенсії за період з 01.11.2021 року по 30.07.2022 року становить 65 032,95 грн. (а.с. 23) За даними Довідки АТ «Ощадбанк» від 13.09.2022 року № 46-09/2304/28436/2022-00/, з рахунку [PERSON] повернуто Управлінню грошові кошти в сумі 29 297,95 грн. (а.с. 21 зв.) Листом від 17.08.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу [PERSON] надіслано письмову вимогу про повернення надмірно виплаченої пенсії у розмірі 32 399,06 грн. (а.с. 25-27) Згідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Згідно п. а ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону №1058-IV та статтею 103 Закону №1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017). Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України ). Таким чином, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача надмірно виплаченої пенсії за вислугу років за період з 01.11.2021 року по 30.07.2022 року у розмірі 32 399,06 грн., які надмірно виплачені позивачем на користь відповідача на підставі недостовірної інформації, з огляду на приховування відповідачем факту його працевлаштування на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років,однак є підставою для припинення виплати вказаного виду пенсії. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої пенсії, підлягає до задоволення. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved