Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач Комунальне Некомерційне Підприємство «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення яким позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на його утримання в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. При цьому представник позивача посилається на те, що з 13 серпня 2019 року в КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» ОМР тимчасово на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній [PERSON] , [INFO] , який влаштований в заклад за розпорядженням Малиновської районної адміністрації №416/01-06 від 13 вересня 2019 року, у зв`язку з тим, що був залишений матір`ю [PERSON] біля будинку без нагляду. Відомості про батька при реєстрації народження малолітнього були записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Направленням Одеської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров`я №87/08 від 12 серпня 2019 року, малолітнього [PERSON] направлено до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» ОМР. За час перебування дитини на повному державному забезпеченні, його періодично відвідувала мати - відповідачка [PERSON] , при цьому допомоги у вихованні та утриманні дитини не надавала. Відповідно до висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та прийнято відповідне рішення за №2276/01-20 від 30 серпня 2021 року. З урахуванням викладеного та, враховуючи інтереси дитини, вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Позивач: представник Комунального Некомерційного Підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради - Карташова В.О. до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначивши при цьому, що у зв`язку зі станом здоров`я дитини, який є інвалідом з дитинства та якому призначено оперативне втручання на 29 травня 2023р. в Одеському інституті стоматології, а також враховуючи негативну характеристику відповідачки, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. У судовому засіданні, яке відбулося 10 квітня 2023р. проти задоволення позовних вимог заперечувала. Третя особа: представник Служби у справах дітей Одеської міської ради - Купка К.П. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за іі відсутності, зазначивши, що у зв`язку з тим, що малолітня дитини [PERSON] , [INFO] , потребує невідкладного лікування та оперативного втручання в Одеському інституті стоматології, просить справу розглянути з урахуванням найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа: представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки до суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, малолітній [PERSON] , народився [INFO] (актовий запис про народження №1372, складений Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22 травня 2019р.). Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до інформації КУ «Міська дитяча лікарня ім. Ак. Б.Я. Резніка» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 20.08.2019 року вих. № 422, дитина [PERSON] , [INFO] , був переведений з пологового будинку «ООКЛ» 07 червня 2019 року з діагнозом: ГІЄ, спастичний с-м, недоношеність І ст., СЗВУР Іст., ВУІ (Z20.06). 15 липня 2019 року дитина була виписана додому у задовільному стані, за місцем проживання: [ADDRESS] , дитину забрала мати. 28 липня 2019 року дитина була вилучена з дому та знову доставлена до лікарні БШМД. Мати [PERSON] знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Судом встановлено, що розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13 вересня 2019 року №416/01-06 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повне державне забезпечення до закладу або установи, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування» малолітній був влаштований до КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 21 квітня 2020 року № 156/01-06, було продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повному державному забезпеченні, за заявою матері. Згідно з інформацією КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» Одеської міської ради від 29 липня 2019 року вих. № 106, малолітній [PERSON] перебуває на обліку в КНП «ДМП №7» ОМР з народження. Мати [PERSON] не уклала декларацію з лікарем-педіатром. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] раніше притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності та була попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, що підтверджується ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015р. у кримінальному провадженні, відносно відповідачки [PERSON] , обвинуваченої у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, листом Хмельницького ВП Малиновського ВП міста Одеси Головного управління національної поліції в Одеській області від 18 червня 2019 р.. Відповідачка [PERSON] - багатодітна мати (посвідчення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 26 червня 2019 року [NUMBER] ). Згідно з інформацією Одеського міського відділення державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.08.2019 року №14274/51-17, виявлені актові записи про народження дітей, де матір`ю вказано відповідачку [PERSON] , а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Як вбачається з матеріалів справи, жоден з дітей з матір`ю не проживає - [PERSON] , [INFO] , проживає зі своїм біологічним батьком, у Російської Федерації, м. Магадан, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] опікуються кума та бабуся (лист Центру соціальних служб Одеської міської ради від 02 лютого 2021р.). Відповідачка [PERSON] звернулася з заявою до Служби у справах дітей Одеської міської ради з проханням повернути їй на виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було прийнято рішення щодо недоцільності повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] на виховання у родину матері (Висновок Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 травня 2021 року № 1196/01-20). Вказане рішення відповідачкою не оскаржилось. Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, матеріальної допомоги не надає. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обов`язки. Мати малолітньої дитини її долею та станом здоров`я не цікавиться, матеріально не утримує, самоусунулась від виховання дитини, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, отже ч. 2 ст. 155 СК забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. Відповідно до п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно Висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за №2276/01-20 від 30 серпня 2021 року, Малиновська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачці виконувати свій юридичний обов`язок по вихованню дитини та позбавляли її реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд, вважає доведеним факт ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, яка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та підготовку до самостійного життя. Також, згідно ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідачка [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, але не існує визначеного механізму створення таких рахунків та перерахування коштів на них, і тому, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, переданої до органу опіки та піклування для влаштування в державний дитячий заклад, суди переважно зобов`язують батьків перераховувати аліменти на користь органів опіки та піклування або інших державних установ. За відсутності передбаченого законом механізму перерахування аліментів на особистий рахунок дитини така практика вбачається правильною. Відповідно до ч. 1 ст. 186 СК України, на органи опіки та піклування, покладаються обов`язки за заявою платника аліментів або за власною ініціативною перевіряти цільове витрачання аліментів. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Комунального Некомерційного Підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради підлягають задоволенню. Одночасно, суд звертає увагу відповідача на те, що за ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1984,80 підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved