Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Представник позивача адвокат Кінах Я.В. в інтересах [PERSON] 26 квітня 2023 року звернулася до суду з позовом до ТОВ "Качай гроші", треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 31 жовтня 2020 року вчинено виконавчий напис №91560 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай гроші» 13068 грн заборгованості за кредитним договором №00-562466 від 23.12.2019, у тому числі 3600 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9468 грн простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Крім цього, нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із стягувача 1200 грн плати за вчинення цього виконавчого напису, які підлягають стягненню із боржника на користь стягувача. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. 06 січня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64039742 з його примусового виконання, винесено постанови про стягнення із боржника основної винагороди у розмірі 1426,80 грн та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 669 грн. Цим же виконавцем 26 лютого 2021 року у даному виконавчому провадженні звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Представник позивача не погоджується з даним виконавчим написом, вважає його таким, що не підлягає виконанню, зокрема у зв`язку із визнанням незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку новим розділом, що передбачає видачу виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім цього, вважає виконавчий напис таким, що вчинений безпідставно, враховуючи те, що на момент вчинення оспорюваного напису в нотаріуса не було даних, які б підтверджували отримання позивачем письмової вимоги кредитора про необхідність погашення заборгованості, а у кредитному договорі й виконавчому написі вказана адреса, за якою [PERSON] не був зареєстрований і не проживав. Просить визнати виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №91560, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Качай гроші" коштів за кредитним договором №00-562466 від 23.12.2019 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.05.2023 \~відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони, їх представники, треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідач відзиву на позов не подав, звернувся до суду із заявою про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 2000 грн. Інші учасники про причини неявки не повідомили, пояснень щодо позову не подали. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, сторонами не заперечується, що 23 грудня 2019 року ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-562466 (а.с.20-21). Приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.\~31\~жовтня 2020\~року вчинено\~виконавчий напис,\~який зареєстрований\~у реєстрі\~за №91560\~(а.с.11)\~про стягнення\~із [PERSON] \~за кредитним\~договором №00-562466 від 23.12.2019, укладеним із ТОВ «Качай гроші», заборгованості за період з 23 січня 2020 року по 21 жовтня 2020 року в розмірі 13068 грн, у тому числі 3600 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9468 грн простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Крім цього, цим же нотаріусом стягнуто із ТОВ «Качай гроші» 1200 грн плати за вчинення цього виконавчого напису, які підлягають стягненню із боржника на користь стягувача. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. 06 січня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64039742 з його примусового виконання (а.с.12-13), винесено постанови про стягнення із боржника основної винагороди у розмірі 1426,80 грн та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 669 грн (а.с.14-17). Цим же виконавцем 26 лютого 2021 року у даному виконавчому провадженні звернуто стягнення на усі доходи боржника (а.с.18-19). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими правовими нормами. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. За правилами частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Із тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно пункту 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову КМУ\~№662\~від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Таким чином, шляхом системного аналізу Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням визнання незаконної норми, викладеної у пункті 2 згаданого Переліку, установлено, що кредитний договір між сторонами, який нотаріально не посвідчений, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. На одну із підстав незаконності оспорюваного виконавчого напису представник позивача покликається на нез`ясування нотаріусом факту отримання позивачем письмової вимоги кредитора про необхідність погашення заборгованості на підтвердження безспірності заборгованості, що є свідченням незгоди позивача із розміром визначеної у написі заборгованості за кредитом. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо безспірності заборгованості [PERSON] перед стягувачем та можливість видачі виконавчого напису на підставі кредитного договору, не посвідченого нотаріально. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса\~Горая О.С. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню. Суд, задовольняючи позов, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» (правова позиція Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі №643/2870/18), стягує із відповідача на користь держави 1073,60 грн. Крім цього, представник позивача у позовній заяві заявила вимогу про стягнення із відповідача на користь позивача 7000 грн витрат на правову допомогу, вказавши на подальше надання доказів на підтвердження таких витрат. Представник відповідача у поданій до суду 31 травня 2023 року заяві заперечив проти стягнення із відповідача витрат на правову допомогу в заявленому позивачем розмірі, вважаючи його завищеним і таким, що не є співмірним із складністю справи, виконаних адвокатом робіт, витраченим останнім часом, обсягом наданих послуг, покликаючись на нескладність справи, усталеність судової практики, шаблонність документів. Просить зменшити розмір витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу до 2000 грн. Діючи згідно із ч.8 ст.141, п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, суд у даному рішенні призначає судове засідання для вирішення питання про витрати на правничу допомогу та визначає позивачу 5-денний строк із дня ухвалення рішення для подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат.

Outcome: approved