overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 07 липня 2020 року, який зареєстрований у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за актовим записом № 85 (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] видане 07 липня 2020 року). Від спільного життя подружжя дітей немає. Позивач звернулася із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] . В підтвердження позовних вимог посилається на те, що подружнє життя не склалось, між ними почали виникати непорозуміння, які призвели до фактичного розпаду сім`ї. Напротязі тривалого часу вони не проживають разом,не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує лише формально. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просила слухати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив слухати справу у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 206 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її батьку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, якому на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4699 га (кадастровий номер 6122686000:01:001:1409) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5622 га (кадастровий номер 6122686000:01:001:1410), які знаходяться на території Млиновецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акта на землю Р2 №689875. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Іншій спадкоємці [PERSON] , [PERSON] - дружина та син спадкодавця претензій на частку у спадковому майні не мають. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який належав її матері [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 18 листопада 2010 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінал документа на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав її батьку [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, якому на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінал документа на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житлову квартиру та земельні ділянки, які належали її батьку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, якому на праві власності належали: житлова квартира за адресою: [ADDRESS] . земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1204 га (кадастровий номер 6122655300:01:001:0164) на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акта на землю ЯА №4889484; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7904 га (кадастровий номер 6122655300:01:001:0442) на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акта на землю ЯА №415930; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1182 га (кадастровий номер 6122655300:01:001:0623) на території Залозецької селищної ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акта на землю ЯА №415785. На випадок смерті [PERSON] склав 27 лютого 2015 року заповіт, згідно якого заповів належне йому майно позивачу. Позивач проживала зі спадкодавцем у спадковій квартирі до його смерті та прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Іншій спадкоємці [PERSON] , [PERSON] - дружина та син спадкодавця претензій на частку у спадковому майні не мають про що надали письмові заяви. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її матері [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3775 га (кадастровий номер 6122687600:01:001:0069) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5863 га (кадастровий номер 6122687600:01:001:0568), які знаходяться на території Панасівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акта на землю Р1 №656912. Позивач проживала зі спадкодавцем до її смерті та прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Зборівської міської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її чоловіку [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, якому на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4011 га (кадастровий номер 6122687900:01:002:0261) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2550 га (кадастровий номер 6122687900:01:002:0262), які розташовані на території Пліснянської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 647453, виданого Пліснянською сільською радою 01 жовтня 2002 року. Позивач проживала спільно зі спадкодавцем та прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

04 травня 2023 року представник позивача - адвокат Шолох О.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] . Вимоги вмотивовані тим, що спільне подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З літа 2021 року сторони не ведуть спільного господарства, та не проживають однією сім`єю в розумінні ст.3 СК України. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2021 року, подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї, позивач вважає неможливим. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають, спору про поділ майна на день звернення з даним позовом не уснує. Ухвалою суду від 11 травня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 жовтня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що 21.10.1989 зроблено відповідний актовий запис за № 2538 ( а.с. 5). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

17 травня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем - [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Подружні відносини між ними причинені. Основна причина розпаду сім`ї - різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 18 травня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 02.06.2023 відповідачем через канцелярію суду подано заяву про визнання позову. У встановлений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області був зареєстрований шлюб, про що 17 липня 2018 року зроблено відповідний актовий запис за № 1060 ( а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26.05.2023 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи на те, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2023 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Ухвалено: розірвати шлюб, зареєстрований 18.07.2019 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 308. Під час ознайомлення з текстом зазначеного рішення було з`ясовано, що судом не вирішено питання щодо вимоги позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища " [PERSON] ". Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 29.05.202 заяву [PERSON] прийнято до розгляду, питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без повідомлення учасників справи ( а.с. 35). Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. За приписами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2023 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Ухвалено: розірвати шлюб, зареєстрований 18.07.2019 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 308 ( а.с. 26-27). Вказаним рішенням не було вирішено питання про зміну прізвища позивачки на дошлюбне. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Враховуючи, що судовим рішенням по даній справі не було вирішено питання про зміну прізвища позивачки на дошлюбне, необхідно ухвалити додаткове рішення, яким після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище " [PERSON] " на дошлюбне " [PERSON] ".

Outcome: approved