Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

22 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з нею. У позовній заяві позивач зазначила, що з 05 листопада 2010 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який рішенням Первомайського міськрайнного суду Харківської області від 06 лютого 2012 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу і до початку війни син постійно мешкав разом із матір`ю за місцем її реєстрації: [ADDRESS] , однак був зареєстрованим разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, які відповідач сплачує, однак не регулярно, у зв`язку з чим має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 11\~925,91 грн. Життям дитини батько не цікавиться, участі у його вихованні не приймає. З початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, позивач разом з сином виїхала до Республіки Польща, де вони зараз і мешкають у місті Велюнь. А оскільки для виїзду за кордон, у зв`язку з війною в Україні, або на відпочинок чи лікування, позивачці кожного разу потрібен дозвіл батька дитини, який зловживає своїми правами та не бажає його надавати, позивачка і звернулася до суду з даним позовом та просить суд визначити місце проживання її сина разом з нею. \~ \~ \~ \~06 березня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з призначенням на 05 квітня 2023 року до підготовчого засідання, яке було відкладено на 05 червня 2023 року через неявку відповідача до суду. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник, адвокат Некрасов О.В. до судового засідання не прибули, від останнього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, на задоволенні позову наполягають. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, [PERSON] також, надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не прибув, однак надав суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить засідання без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. \~ \~ \~ \~Дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН «Про права дитини». \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~ст.\~11-12\~ЗУ «Про\~охорону дитинства»\~кожна дитина\~має право\~на проживання\~в сім`ї\~разом з\~батьками або\~в сім`ї\~одного з\~них та\~на піклування\~батьків.\~Батько і\~мати мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо своїх\~дітей.\~Предметом основної\~турботи та\~основним обов`язком\~батьків є\~забезпечення інтересів\~своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~ст.\~160-161\~СК України місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків.\~Місце проживання\~дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини.\~Якщо батьки\~проживають окремо,\~місце проживання\~дитини,\~яка досягла\~чотирнадцяти років,\~визначається нею\~самою. Якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом.\~Під час\~вирішення спору\~щодо місця\~проживання малолітньої\~дитини беруться\~до уваги\~ставлення батьків\~до виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я\~та інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. П.2.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів передбачено, що при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Зокрема,\~судом встановлено,\~що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 лютого 2012 року рішенням Первомайського міськрайнного суду Харківської області (а.с.6). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Після розірвання шлюбу між батьками, син постійно мешкав разом з матір`ю, за місцем її реєстрації: [ADDRESS] , однак був зареєстрованим разом із батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.15,22, 40). Життям дитини та його вихованням відповідач не цікавиться, аліменти стягнуті з нього рішенням суду на утримання сина сплачує не регулярно, має заборгованість у сумі 11\~925,91 грн. (а.с.11,14). Мати дитини до початку війни в Україні працювала цукерником на Харківському заводі «Продтовари» (а.с.7), однак після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, позивач разом з сином виїхали до Республіки Польща, отримали статус іноземців, мешкають у місті Велюнь, дитина навчається у Державній початковій школі Асоціації підтримки католицьких шкіл та є учнем п`ятого класу (а.с.10,12,13). Беручи до уваги той факт, що дитина після розірвання шлюбу між батьками у 2012 році, упродовж багатьох років постійно мешкала разом з матір`ю, яка займається його вихованням та розвитком, дбає про його здоров`я, на відміну від батька, який взагалі не цікавився життям та вихованням сина, факт того, що після повномасштабного вторгнення РФ на територію України і початку воєнних дій позивачка разом з сином виїхали до Республіки Польща, де вони зараз і мешкають у місті Велюнь, та те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Судовий збір за вказану позовну вимогу складав на день звернення до суду 1073,60 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.142 ЦПК України щодо розподілу витрат у разі визнання позову зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи визнання цієї позовної вимоги відповідачем, з нього на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн., а з державного бюджету на користь позивачки підлягає поверненню друга його половина у сумі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved