Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 22.09.2021 року їй стало відомо, що приватним виконавцем Витвицьким В.В. відкрито виконавче провадження № 66816017 від 14.09.2021 року, що в результаті призвело до регулярного стягнення на частину коштів, які їй надходять у якості пенсії. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження вона довідалася, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису від 16 липня 2021 року за реєстровим номером 17975, вчиненого приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Згаданий Виконавчий напис вчинений на нібито укладеному між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» кредитному договору № IU8995520 від 25.09.2020 року. Вказаним виконавчим написом вирішено звернути з неї стягнення для погашення заборгованості по кредитному договору № IU8995520 від 25.09.2020 року в користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» за період з 03.10.2020 року по І8.05.2021 року в сумі 6341,05 грн., з яких: 5200,00 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 491,05 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Позивач не погоджується із вчиненим нотаріусом виконавчим написом, покликаючись на те, що між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» жодних кредитних договорів не укладалось кредитних відносин не виникало, а вчинений виконавчий напис є незаконний, вчинений з грубими порушення норм Закону України «Про нотаріат» та повинен бути визнаний таким що не підлягає виконанню. 16.11.2021 року вона отримала чергову виплату із пенсійного фонду, в той же час, при перевірці банківського рахунку з`ясувалося, що на підставі загаданого вище виконавчо провадження з неї стягнуто 570,62 гривень. Також, одночасно із стягнення пенсії було здійснено стягнення на її зарплату у розмірі 1099,23 гривні. 22.11.2021 року, з метою зупинення протиправного стягнення на наявні у неї кошти, які вона отримує у якості пенсії, нею була подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом. 22.11.2021 року було вжито заходів забезпечення позову - ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 16 липня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусе Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичеі який зареєстрований в реєстрі за № 17975. Відтак, позовними вимогами позивач просить визнати виконавчий напис, що вчинений 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 17975 по реєстру нотаріальних дій таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю в порядку повернення стягненого за Виконавчим написом від 16 липня 2021 року зареєстрованим в реєстрі за № 17975 грошові кошти. У строк встановлений судом представник відповідача відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Пояснень третіх осіб щодо позову відповідно до ст. 181 ЦПК України суду не надано. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи - приватний нотаріус Бригіда В.О. та приватний виконавець Витвицький В.В. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 17975. Згідно вказаного виконавчого напису боржником є [PERSON] , [INFO] . У виконавчому написі нотаріусом пропонується стягнути з [PERSON] за Кредитним договором № IU8995520 від 25.09.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» за період з 03.10.2020 року по 18.05.2021 року заборгованість, яка складається з: 5200,00 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 491,05 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуван Кредитом; 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості складає 6341,05 грн. 22.09.2021 року приватним виконавцем Витвицьким В.В., на підставі виконавчого напису від 16 липня 2021 року, за реєстровим номером 17975, вчиненого приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, відкрито виконавче провадження № 66816017 від 14.09.2021 року. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Враховуючи вище викладене суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису, що вчинений 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 17975 по реєстру нотаріальних дій таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, як встановлено з листа приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича від 27.01.2023 № 01-29/411, при примусовму виконанні виконавчого провадження № 66813017 з виконання виконавчого напису № 17975, виданого 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., за період з 14.09.2021 року по 27.01.2023 року було стягнуто з боржника та перераховано стягувачеві ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за виконавчим документом у сумі 1669,85 грн. Залишок не перерахованих коштів у сумі 2840,85 грн. знаходиться на рахунку для обліку сум зарахування стягнутих коштів у національній валюті. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі № 623/363/20, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, що стягнені з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Подібні висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Так як правові підстави набуття відповідачем ТОВ «ІНСТАФІНАНС» грошових коштів, стягнутих в рамках виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти в сумі 4510,70 грн. підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Крім того, у позовній заяві позивач клопотала про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по справі, покликаючись на те, що її майновий стан не дозволяє оплатити судовий збір. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2021 року, якою прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено відстрочити [PERSON] сплату судового збору по даній справі на строк до ухвалення судового рішення у справі судом. Зважаючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, з відповідача на користь державиа підлягають стягненню судові витрати в сумі 908,00 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 15, 16, 524, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved