Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 20.08.2011 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №320; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 20.08.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №320. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, протягом двох останніх років сумісного проживання, відносини між нею та відповідачем значно погіршились. Між нею та відповідачем часто виникають непорозуміння та сварки, викликані тим, що вони мають зовсім різні погляди на організацію життя сім`ї, а саме щодо ведення господарства, виховання дітей, матеріального забезпечення нагальних потреб сім`ї. Позивач зазначає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, оскільки шлюб носить формальний характер. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ». За таких обставин позивач і звернулася до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності та вказала, що позов підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав суду заяву, згідно якої просив суд розглядати справу без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги думку учасників справи, висловлену в їхніх письмових заявах, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20.08.2011 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №320, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.05.2012 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин фактично не підтримує тривалий час, фактично шлюбні стосунки припинені. Подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, враховуючи думку відповідача, який позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в цій частині, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги позивачем надано суду: витяг з договору про надання правничої допомоги №27 від 02.05.2023, укладений між адвокатом Горбенко Т.В. та [PERSON] ; акт здачі прийняття наданої правничої допомоги від 02.05.2023, відповідно до якого позивач [PERSON] сплатила адвокату Горбенко Т.В. вартість послуг в розмірі 2 000 грн. 00 коп.; квитанцію №71 від 02.05.2023 про отримання адвокатом Горбенко Т.В. від [PERSON] грошових коштів в сумі 2 000 грн. 00 коп. за правничу допомогу. За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані позивачем письмові докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останньою на оплату правничої допомоги в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно платіжної інструкції квитанції №0.0.2975954600.1 від 01.05.2023, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved