Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 26.09.2011 року у виконкомі Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. Від спільного проживання народилися син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривали час не проживають разом. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.23). Відповідач в судове засідання також надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу та задоволення вказаних позовних вимог. Просить суд\~ врахувати\~визнання ним\~позову таповернути\~позивачу з\~державного бюджету\~50\~відсотків судового\~збору.\~У письмовому\~відзиві зазначає,\~що оскільки\~ ініціатором\~розлучення є\~ позивачка\~то просить\~суд з\~нього не\~стягувати витрати\~за правову\~допомогу (а.с.17-18, 24). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26.09.2011 року у виконкомі Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13 (а.с.4). Від спільного проживання народилися син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6), які проживають та зареєстровані за місцем проживання позивача [ADDRESS] , про що свідчить витяг №173 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за №173 від 10.04.2023 року (а.с.7). Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не проживають разом. Згідно із ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється\~\~внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4\~ст. 56\~\~Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки просила не змінити на дошлюбне. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч.1\~ст.142 ЦПК України\~, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що стверджується квитанцією №0.0.2939983755 від 10.04.2023 (а.с.3). Враховуючи, що відповідач визнав позов, тому є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 536,80 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи\~ вбачається, що 07.04.2023 року [PERSON] уклала з\~адвокатом Іванівим О.Б. договір\~ про надання правової допомоги та 10.04.2023 року сплатила\~ визначену договором\~ вартість послуг в сумі\~ 5000 грн., що підтверджено оригіналом договору, оригіналом квитанції серії АА №б/н та розрахунком-переліком послуг, які надані адвокатом (а.с.8-10). На думку суду, судові витрати в сумі 5000,00 грн., які просить стягнути позивач є занадто високими, а їх розмір не є пропорційним до предмета спору з урахуванням його складності. Окрім цього, зазначена сума судових витрат, не є співмірною з послугами, наданими адвокатом. Зокрема, адвокат Іванів О.Б. не брав участь у судовому засіданні, оскільки розгляд справи було вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, за поданими сторонами заявами у їх відсутності, а тому участь адвоката в даному випадку була не обов`язковою. З урахуванням фактичних наданих послуг, суд вважає за необхідне вимоги в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи по оплаті правничої допомоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 3200, 00 грн. Сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved