Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] на праві власності належала земельна частка(пай) розміром 33,30 умовних кадастрових га, що знаходиться в колективній власності CC «Нове життя» с. Яківка, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку(пай) cepії lФ № 0076955, виданий 11.06.2001 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 11.06.2021 року за № 215 на ім`я [PERSON] . За життя він не отримав даного сертифікату i право на земельну частку (пай) отримала його дружина [PERSON] , як спадкоємиця. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в управління яким вступила його дружина [PERSON] , проте остання не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] ,та ще за життя посвідчила на її ім`я заповіт.Вона звернулася до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, Васильєвої Н.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Даний факт позбавляє її права на оформлення спадкового права на дані земельні частки (пай). Просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 33,30 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності СС «Нове життя», що в с. Яківка, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076955 виданий 11.06.2001 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 11.06.2021 року за № 215 на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в підготовче судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій зазначив, що позов визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 34). 02.05.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.05.1976 року у селі Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, та останній присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 06.05.1976 року (а.с. 22). Чоловік позивача, [PERSON] , народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.1960 року (а.с. 21). Відповідно до копії свідоцтва про одруження № [NUMBER] від 06.02.1972 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.02.1972 року у Яківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, та останній присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 23). Відповідно до виписки № 128 з погосподарської книги № 2 за 1990 року, виданої Яківським старостинським округом № 5 Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 04.04.2023 року вбачається, що житловий будинок 1977 року побудови і в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO] - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - невістка, [PERSON] , [INFO] - внука, [PERSON] , [INFO] - внук, [PERSON] , [INFO] - внука (а.с. 12-13). Син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією поновленого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.04.2004 року (а.с. 18). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.10.1999 року (а.с. 15). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] матері позивача, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] успадкувала земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка, [PERSON] , проте в нотаріальному порядку її не оформила. Вищенаведене також підтверджується довідкою № 127 від 04.04.2023 року, виданої Яківським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в якій вказано, що [PERSON] , який помер [INFO] , був постійним жителем [ADDRESS] ; з дня смерті останнього в управління спадковим майном вступили дружина [PERSON] ; заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 10). [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2006 року (а.с. 16). Спадкодавцем, [PERSON] , 01.11.2000 року було складено та посвідчено секретарем Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської областізаповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 69, згідно із яким все належне їй майно, заповіла своїй невістці [PERSON] , що підтверджується копією даного заповіту (а.с. 14). З довідки № 145 від 19.04.2023 року, виданої Яківським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була постійною жителькою [ADDRESS] ; в спадковому будинку на день її смерті проживали та були зареестровані: невістка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , дружина онука [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] , правнука [PERSON] , [INFO] ; заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Яківській сільській раді 01.11.2000 року за № 69 і не відмінявся (а.с. 11). Син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2009 року (а.с. 17). Дочка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2016 року (а.с. 19). [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] , однак їй було відмовлено, у видачі свідоцтв на право власності на спірну земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 20). В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно копії спадкової справи № 359/2001 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] встановлено, щодружина [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину, оскільки вона проживав разом з спадкодавцем та вступила в управління спадковим майном. Також оформила у нотаріальному порядку оформила своє право на спадщину на інше майно, яке належало її чоловіку. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 37-46). З копії спадкової справи № 36/2011 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] встановлено, що позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак державний нотаріус Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, відмовила в оформленні спадщини за заповітом на вказану земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що сертифікати на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає (а.с. 48-60). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1268, 1269 ЦК України та

Outcome: approved