Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

29.03.2023 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 вересня 2016 року. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що із самого початку сімейне життя між сторонами не злагодилося і протягом першого року поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя, сім`ю та виховання дітей. Сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а тому просить суд розірвати шлюб. 03.04.2023 року і 28.04.2023 року на запити суду від 29.03.2023 року і від 30.03.2023 року ( ас 12, 14) від уповноваженої особи надійшли відповіді про місце реєстрації сторін ( ас 16, 21), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності справи, згідно частини 1 статті 27, частини 2 статті 28 ЦПК України. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24.04.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Розгляд справи призначено на 18.05.2023 року . Відповідач повідомлений про день, час і місце розгляду справи вчасно і у встановленому законом порядку ( ас 23). Відповідач відзиву на позовну заяву не подала. 29.03.2023 року позивач до позовної заяви додав клопотання, в якому просить судовий розгляд справи здійснювати без його участі ( ас 8). Також подав суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження ( ас 9). До суду не надходили клопотання від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін, а тому, відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення ( виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 18.05.2023 року - дата складення повного судового рішення. Всебічно і\~повно\~з`ясувавши\~всі\~фактичні\~обставини,\~на\~яких\~ґрунтуються вимоги\~позовної\~заяви,\~дослідивши\~і\~об`єктивно\~оцінивши\~докази,\~які\~мають\~юридичне значення\~для\~розгляду\~справи і\~вирішення\~заяви\~по суті,\~суд\~встановив\~наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 3 ( ас 4). Після одруження відповідачу присвоєно прізвище\~« [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Зі змісту позовної заяви встановлено, що із самого початку сімейне життя між сторонами не злагодилося і протягом першого року поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя, сім`ю та виховання дітей. Сторони проживають окремо. \~ \~ \~ \~Відповідач дані обставини, викладені в позовній заяві, не спростувала і не заперечила. Наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та частини 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~від\~21.12.2007\~року\~№\~11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене у сукупності і особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог статтей 24, 55, 56 СК України, суд доходить висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 частини 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141\~ЦПК\~України судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved