Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги мотивував тим, що 09 лютого 2012 року [PERSON] , яка померла [INFO] склала заповіт, у відповідності до якого на випадок її смерті заповіла позивачу та відповідачу належне їй на праві власності майно, а саме: будинковолодіння по [ADDRESS] в рівних частках, тобто по частки. На момент смерті [PERSON] , позивач та відповідач постійно проживали з нею, що підтверджується довідкою селищної ради. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із будинковолодіння по [ADDRESS] . Позивач для оформлення спадкових прав звернулась до Тисменицької ДНК, однак Постановою №135/02-31 від 23 грудня 2022 року державний нотаріус Колтун С.В. відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] . та його представник [PERSON] не з`явились, однак від представника позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2022 року Тисменицькою міською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 35 (а.с. 6). 09 лютого 2020 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла в рівних долях: [PERSON] , 1971 року народження та [PERSON] , 1981 року народження (а.с.13). Довідкою № 57 від 14 червня 2022 року Тисменицької міської ради зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] була постійним жителем с. Милування Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До дня смерті з [PERSON] проживали та продовжують проживати: син - [PERSON] ., 1971 року народження та син - [PERSON] , 1981 року народження (а.с.7). В довідці № 2168-АП-02-2022 від 07 лютого 2022 року Тисменицької міської ради зазначено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8). Відповідно до виписки з погосподасрької книги № 139 від 22 травня 2023 року, за померлою [PERSON] в погосподарській книзі № 1 за 2022 рік особовий рахунок [NUMBER] числиться житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Технічним паспортом виготовленим 17 жовтня 2022 року ФОП [PERSON] визначено, що згідно експлікації приміщень характеристики: будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок «А» загальною площею 139,5 м.кв., житловою площею 60,3 кв.м.; комора 23,4 кв.м.; комора 19,0 кв.м.; всього по підвалу 42,4 кв.м.; коридор 12,7 кв.м.; кухня 18,3 кв.м.; житлова площа 1) 24,2 кв.м.; житлова площа 2) 21,7 кв.м.; житлова площа 3) 14,4 кв.м.; санвузол 5,8 кв.м. (а.с.9-12). Згідно звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 139,5 кв.м.) від 25 січня 2023 року ринкова вартість житлового будинку «А» згідно технічного паспорту загальною площею 139,5 кв.м (без врахування ПДВ) становить: 553 670,00 гривень (а.с.14-25). [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, судом встановлено, що позивач дійсно має право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , однак, він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved