Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 5 листопада 2020 року між сторонами було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 601\~506,14 грн. та зобов`язався повернути вказані кошти до 1 лютого 2021 року. Однак, до цього часу відповідач не здійснив повернення суми позики. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним договором позики у розмірі 992\~439,46 грн., з яких: 601\~506,14 грн. сума основного боргу, 116\~444,98 грн. пеня за прострочення сплати боргу за період з 1 лютого 2021 року по 16 січня 2023 року, 236289,55 грн. інфляційні втрати за той же період, 35\~348,79 грн. 3 % річних, 2\~850 грн. штраф відповідно до п.8 Договору позики. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явились, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою позов визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, 5 листопада 2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевковою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 144, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 601\~506,14 грн. та зобов`язався повернути вказані кошти до 1 лютого 2021 року. Згідно п.8 вказаного договору за несвоєчасне повернення грошових коштів позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 2850 грн., а також пеню у розмірі облікової ставки НБУ від загальної суми позики за кожен день прострочення, починаючи з 7-го дня прострочення і закінчуючи днем повного повернення позики /а.с.12-13/. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ ст.\~1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.1\~ст.1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач, отримавши від позивача у борг за договором позики від 5 листопада 2020 року грошові кошти, до цього часу борг позивачу не повернув, своєю заявою від 10 травня 2023 року позов визнав у повному обсязі, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в заявленому розмірі 601 506, 14 грн., пеню за прострочення сплати боргу в розмірі 116\~444 ,98 грн., інфляційні втрати в розмірі 236\~289,55 грн., три проценти річних в розмірі 35\~348,79 грн. та штраф за несвоєчасне повернення грошових коштів відповідно до п.8 Договору позики в розмірі 2\~850 грн. Відповідно до\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України,\~у зв`язку\~з визнанням\~відповідачем позову\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~позивачу необхідно\~повернути з\~державного бюджету\~50\~%\~ сплаченого\~ним судового\~збору,\~що становить\~4962,20 грн. (9924,40 х 50 %). \~Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~необхідно стягнути\~на користь\~позивача на\~відшкодування витрат\~по сплаті\~судового збору\~4962,20 грн.

Outcome: approved