Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . \~ \~ \~ \~Обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 25.02.2021 року, від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу перший рік вони проживали нормально, а затим стосунки погіршилися. Два місяці тому вони припинили сімейно-шлюбні відносини, вона забрала сина і переїхала проживати до своїх батьків. Протягом останніх двох місяців вона просила відповідача про матеріальну допомогу для себе та сина, але він на її прохання не реагує. Відповідач заявив, що буде сплачувати аліменти лише на підставі рішення суду , а тому вона змушена пред`явити даний позов. Відповідач фактично залишив її без засобів для існування , оскільки вона ніде не працює, доглядає сина [PERSON] до досягнення ним трирічного віку і отримує від держави допомогу в розмірі 860 гривень в місяць, а тому потребує допомоги від відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач має постійну офіційну роботу, працює на посаді вантажника цеху в ТОВ «Баранівський молокозавод», отримує офіційну заробітну плату, а тому вона просить суд стягнути аліменти в частці від його доходу. Відповідач здоровий, працездатний , інших неповнолітніх дітей не має, аліментів на користь інших осіб не сплачує, зобов`язаний і може сплачувати аліменти на її користь та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірах по 1/4 частині від свого заробітку ( доходу ). \~ \~ \~ \~Ухвалою Баранівського районного суду від 12.01.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення ( виклику) сторін, роз`яснено процесуальні права учасникам справи, а відповідачеві - право на подання відзиву у встановлений судом п`ятиденний строк з дня отримання ухвали та наслідки його неподання (а.с. 10-11 ). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , 27.04.2023 року направив на адресу суду відзив на позов в якому зазначив, що позов визнає частково. Зокрема позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина визнає повністю. Щодо аліментів на утримання дружини визнає частково в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Виходячи з норми ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, безпосередньо дослідивши наявні письмові докази, врахувавши зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.02.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 6). \~ \~ \~ \~ Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.2021 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Неповнолітній син перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує батьківського обов`язку по утриманню дитини, грошей на його утримання позивачу не надає. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~За нормами ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з 01.01.2023 року і на весь рік 2833 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов`язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, позовні вимоги в цій частині визнав, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітньї дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку ( доходу ). Щодо стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, слід зазначити наступне. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач позов визнав в цій частині, а отже може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач на даний час згідно відзиву на позов перебуває в лавах ЗСУ, є військовослужбовцем, має грошове забезпечення, яке є тимчасовим. Згідно довідки виданої ТОВ"Баранівський молокозавод" відповідач працював вантажником цеху до мобілізації та мав середньомісячний заробіток в розмірі 3122 грн.51 коп., позов в цій частині визнав частково в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно., посилаючись на те, що грошове забезпечення військовослужбовця є тимчасовим, за ним зберігається робоче місце за основним місцем роботи, без збереження заробітної плати. Розмір заробітної плати за місцем роботи є незначним. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. ч. 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, враховує те, що з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від заробітку ( доходу ). Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі\~\~\~ ч. 1\~ п.\~\~ 3 ст. 5\~ Закону\~ України\~ "Про судовий\~ збір"\~\~ позивач\~ при\~ подачі\~ позову до суду\~ звільнена\~\~ від сплати судового збору,\~ тому\~ судовий збір\~ необхідно стягнути із\~ відповідача\~\~ на користь держави пропорційно до задоволених вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial