Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Адвокат Кучер В.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду через поштове відділення з вищезазначеною позовною заявою. Посилався на те, що у позивача з відповідачкою від шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] . Відповідно до рішення Сокирянського районного суду від 12.05.2010 року з позивача на утримання дитини стягуються аліменти щомісячно у розмірі усіх доходів. Під час ухвалення даного рішення суд взяв до уваги, що [PERSON] визнав позовні вимоги та був згоден сплачувати аліменти у розмірі, про який просила [PERSON] . Впродовж 12 років позивач забезпечував утримання дочки [PERSON] відповідно до вказаного рішення суду та наразі заборгованості з аліментів не має. Натомість на даний час відбулись суттєві зміни у його сімейному стані: 02.02.2018 року він уклав шлюб з іншою жінкою - [PERSON] та у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача є не працездатною, у зв`язку з народженням дитини та доглядом за нею, тому цілковито перебуває на утриманні позивача. Розмір її доходу становить наразі 2960 грн. в місяць. Крім цього, дружина позивача має неповнолітню дочку від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері. Таким чином до складу сім`ї позивача входять непрацездатна дружина та троє неповнолітніх дітей. Позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині № [NUMBER] Прикордонного загону № [NUMBER] Збройних Сил України, розмір його щомісячного грошового забезпечення коливається залежно від участі в бойових діях та за останні два місяці становить близько 60 тис. грн. в місяць. Інших доходів позивач не має. Як зазначено вище, розмір аліментів, що стягується з нього щомісячно на утримання дитини [PERSON] , становить 1/4 усіх доходів. У позивача на праві власності є автомобіль марки «Opel Zafira», 2006 року випуску, будь-яке інше майно відсутнє. Відповідачка [PERSON] працює медичною сестрою місцевої поліклініки та має постійний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої позивачеві не відомий. Враховуючи викладене, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: стягувати з позивача [PERSON] щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/8 доходів позивача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Раніше виданий Сокирянським районним судом виконавчий лист по справі № 2- 724/10 відізвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Крім цього, суду пояснив, що у нього відбулись суттєві зміни у сімейному житті, на даний час він має іншу сім`ю та на його утриманні знаходить ще троє неповнолітніх дітей, двоє з яких їхні спільні діти та одна дитина дружини від попереднього шлюбу, батько якої не надає їй допопомогу, а також дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка отримує дохід в розмірі 2960 грн в місяць. Його місце роботи знаходиться в іншому місті, а тому він по місцю свого працевлаштування орендує житло, на що витрачає значну суму коштів. Також, повідомив, що він не відмовляється платити аліменти, однак йому та його сім"ї не вистатає грошей на їхні потреби, а тому він просить зменшити розмір аліментів визначний рніше судом. Крім цього, повідомив, що відповідачка [PERSON] офіційно працевлаштована та працює медсестрою в поліклініці та має постійний дохід, а тому вважає, що зменшення розміру аліментів буде справедливим. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання просила відмовити у задоволенні позовних вимог заявлених позивачем в повному обсязі та пояснила суду, що на даний час їхня спільна неповнолітня донька є студенткою 1 курсу медичного коледжі, денної форми, навчання за контрактом, дитина проживає в іншому місті, що потребує значних витрат. Позивачка працює, однак її заробітної плати не вистачає на утримання доньки. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.02.2007 року відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області. Згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.05.2010 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки про доходи виданої головним бухгалтером [NUMBER] прикордонного загону (вч [NUMBER] ) Державної прикордонної служби України [PERSON], зазначено, що позивач [PERSON] , працює військовослужбовцем у військові частині [NUMBER] Прикордонного загону № [NUMBER] , його заробітна плата за січень та лютий 2023 року становить (нараховано) 85784,30 грн. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.02.2018 року Жмеринським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, зазначено, що позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.02.2018 року, про що складено відповідний актовий запис №14. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.2019 року Жмеринським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Жмеринка Вінницької області. Батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.2022 року відділом ДРАЦС у місті Жмеринка Жмеринського району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Хмельницький), зазначено, що [PERSON] , народилася [INFO] в м.Жмеринка Вінницької області. Батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.07.2010 року відділом РАЦС по місту Жмеринка Жмеринського МУЮ Вінницької області, зазначено, що [PERSON] , народилася [INFO] в м.Жмеринка Вінницької області. Батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виданої УПСЗН Жмеринської міської ради 19.01.2023 року за №107, зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради та отримує допомогу на дитину при народженні (з липня 2022 року по грудень 2022 року складає 9460 грн) та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (з липня 2022 року по грудень 2022 року складає 12600 грн.) Згідно довідки №188 виданої 07.02.2023 року деканом факультету коледжу Буковинського державного медичного університету Доголіч О.І., встановлено, що [PERSON] , є студенткою 1 курсу 2022/20223 навчального року коледжу БДМУ та навчається на денній формі навчання за контрактом, за спеціальністю «226»-фармація (молодший спеціаліст), з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач [PERSON] посилався на те, що у нього відбулись зміни у сімейному стані. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Проте, окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану. До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року справа №565/2071/19. Аналогічний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження своїх вимог щодо зміни розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Сам факт перебування на утриманні позивача двох неповнолітніх дітей та неповнолітньої дитини дружини, також дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів та не може бути спів мірним із звуженням прав та інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З доводами позивача про те, що він орендує житло по місцю його працевлаштуванню, на що він витрачає значну суму грошей, суд не погоджується, оскільки ця обставина не може бути підставою для зміни розміру стягнення аліментів у розумінні ст.192 СК України. Також, в судовому засіданія судом було встановлено, що у позивача [PERSON] покращився матеріальний стан, оскільки згідно його пояснень наданих в судовому засіданні, його заробітня плата врази збільшилась, що підтверджується наданою довідкою про його доходи, внслідок чого він вважає, не справедливим збільшенння отримуваних відповідачкою аліментів на утримання їхньої доньки. При таких обставинах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом було також встановлено, що у позивача не погіршився матерільний стан, а покращилось матеріальне становище, внаслідок чого, позивач не бажає виплачувати збільшену суму аліментів відповідачці на утримання їхньої дитини, так як ввжає, що це є не справедливим.

Outcome: dismissed