Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 22 липня 1998 року, мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30\~березня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 15-00 год. 01 травня 2023 року. 01.05.2023 судове засідання відкладено на 23.05.2023, 09-00 год. у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився; повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 22 липня 1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданими відділом реєстрації актів громадянського стану м.\~Костянтинівки Донецької області за актовим записом № 257 (а. с. 7). За твердженням позивачки, і це не спростовано відповідачем, подружжя спільного господарства не ведуть, наміру зберегти шлюб у позивачки немає, і такого наміру не висловив відповідач. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved