Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визначити спосіб участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку зустрічей та спілкування з дитиною наступним чином: кожного тижня щосуботи з 10.00 годин ранку до 20.00 годин вечора. При цьому позивач посилається на те, що у шлюбі з відповідачкою народився син [PERSON] , [INFO] шлюб між сторонами був розірваний. На сьогоднішній день колишня дружина не дає можливості бачитись та спілкуватись з дитиною, влаштовує перешкоди, а тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даними позовом. [PERSON] та його представник адвокат Броднікова Т.Г. до судового засідання не з`явились, повідомлялись, надали до суду висновок Київської райадміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування від 24.01.2022 року, а також заяву про розгляд справи у їх відсутність, з урахуванням наданого висновку. [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду відзив на позов в якому зазначила, що будь-яких перешкод у спілкуванні із сином позивач не має, при цьому [PERSON] взагалі не проявляє ініціативи щодо зустрічей з дитиною, також звернула увагу на те, що на даний час позивач за рішенням суду знятий з місця реєстрації, має друге громадянство Росії, місце проживання і місце знаходження [PERSON] не відомо, а відповідно і умови для проживання та забезпечення дитині необхідних умов для проживання, перебування не відомі, в зв`язку із чим [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити. 3-я особа: представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив розгляд справи проводити у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02.04.2018 року було розірвано (справа №520/15974/17). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі. Під час ухвалення рішення суд керується Декларацією прав дитини та Конвенцією про права дитини, положеннями\~Конституції України,\~Сімейного кодексу України,\~Законом України "Про охорону дитинства", а також іншими правовими актами. Так, Конвенцією про права дитини визнано, що дитині для повного, гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до ч.3\~ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2\~ст. 24 Конституції України\~декларовано, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Відповідно до положень\~ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно зі\~ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5\~ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 Сімейного кодексу України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями статей\~157,\~159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Статтею 158 СК України\~передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Європейський суд з прав людини наголосив, що при визначених найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Представником позивача до суду надано висновок Київської райадміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування від 24.01.2022 року №2974/01-11, щодо визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , при цьому в даному висновку зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак як вбачається з матеріалів справи, позивач за рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09.07.2018 року втратив право на користування вказаним приміщенням. Також у висновку зазначено, що родина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , однак як вбачається із реєстру судових рішень (справа №947/17819/22), родина [PERSON] розпалась, так як шлюб який був зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано і де на даний час проживає позивач не відомо. Крім того, відповідачем до суду надано копію паспорта громадянина Російської Федерації, ідентифікаційний номер, на підтвердження того, що [PERSON] крім громадянства України, має також громадянство Російської Федерації, що також не було враховано органом опіки та піклування при прийнятті висновку, а тому суд вважає, що обставини викладені у висновку Київської райадміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування від 24.01.2022 року №2974/01-11 не відповідають даним на даний час, а відповідно і не може бути прийнятий вказаний висновок як належний доказ по справі. При таких обставинах та приймаючи до уваги те, що стороною позивача не представлено доказів, що [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, а також беручи до уваги, що крім висновку від 24.01.2022 року інших доказів [PERSON] не надано, враховуючи думку дитини, яка не бажає зустрічатись з батьком, на підставі наявних доказів у справі, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей\~157,\~158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про встановлення\~\~способу участі\~ [PERSON] у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] .

Outcome: dismissed