Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

На розгляд суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказана позовна заява обґрунтована тим, що 14 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. 14 вересня 2010 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна». На підставі договору про надання банківських послуг банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 42\~500,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Втім, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, та підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, у останньої виникла заборгованість перед банком, яка станом на 13 березня 2023 року становить 36\~485,83 грн. та складається з наступного: 29\~235,67 грн. заборгованість за кредитом; 7\~250,16 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. А тому, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. У разі неявки відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач будучи про час та місце розгляду справи повідомленою у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні при матеріалах судової справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, повторно в судове засідання не з`явилася, а тому ухвалою суду було постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні при ній докази, дійшов висновку про наступне. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Судом встановлено, що 14 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. 14 вересня 2010 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна». На підставі договору про надання банківських послуг банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 42\~500,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до ст. 629 ЦК, України договір є обов`язковим до виконання сторонами . Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. /ч. 2 ст. 615 ЦК України/. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як слідує з матеріалів справи, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 13 березня 2023 року у неї виникла заборгованість перед банком, що становить 36\~485,83 грн., що складається з наступного: 29\~235,67 грн. заборгованість за кредитом; 7\~250,16 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Звертаючись до суду з цим позовом, банк подав до суду копію договору, розрахунок заборгованості, а також виписку по рахунку. Зі змісту\~вищезазначених документів вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254\~,\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковим рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16. Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 36\~485,83 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відтак, в ході судового розгляду доведено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за невиконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів, що становить 36\~485,83 грн., який складається з заборгованості за тілом кредиту та відсотками. А тому, зазначені кошти підлягають присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що при матеріалах справи міститься платіжне доручення від 22 березня 2023 року, яким підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 2\~684,00 грн., вказані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved