Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року позов [PERSON] , [PERSON] до Державна підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Київського виконавчого округу Мілоцького Олега Леонідовича, акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергєєв Олександр Олександрович, про визнання актів про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтв про право власності недійсними, витребування майна із незаконного чужого володіння та визнання права власності залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. 31 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача приватного виконавця Київського виконавчого округу Мілоцького О.Л. адвоката Гуримського О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно п. 3 ч. 1 і ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. 4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд вирішує без виклику учасників справи. Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 1 ст. 258 ЦПК України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами чч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Професійну правничу допомогу відповідачу Мілоцькому О.Л. надав адвокат Гуримський О.В. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1279881 від 16 вересня 2022 року. 24 жовтня 2022 року адвокатом Гуримським О.В. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому також було вказано орієнтовний розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу, який складає 17 000,00 грн (10 000,00 грн - підготовка та направлення на суду відзиву на позовну заяву, 5 000,00 грн - підготовка та направлення до суду заперечень, 2 000,00 грн участь представника за кожне судове засідання.. 27 лютого 2023 року Гуримським О.В. подано заяву про розгляд справи за його відсутності та клопотання про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якому просив стягнути з позивачів на користь приватного виконавця Київського виконавчого округу Мілоцького О.Л. судові витрати у розмірі 12 000,00 грн та надав відповідні докази сплати витрат на професійну правничу допомогу, а саме: акт надання послуг № 6 від 19.12.2022, рахунок на оплату № 6 від 19.12.2022 та платіжна інструкція № 1458 від 27.12.2022. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що заявлені фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу є занадто високими та не співмірними, суд прийшов до висновку щодо необхідності стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг для розгляду справи у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Outcome: partial