Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» Гаврилюк О.С. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 8 537,81 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 червня 2022 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір № 60200236977 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу телефон мобільний Xiaomi Redmi 9 4/128GB Pink встановленою вартістю 10945,00 грн. Передача товару відповідачу засвідчена його підписом у договорі. Згідно п. 8.1. Договору клієнт (відповідач) отримує товари від постачальника на умовах Договору та відповідно до обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТзОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп). Тож всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору 10 червня 2022 року, про що [PERSON] повідомлений в письмовій формі згідно з п. 8.1 договору. Станом на 10 квітня 2023 року відповідач не виконав прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. За весь період дії договору відповідачем сплачено 10.06.2022 - 1824,17 грн. (платіж при отриманні товару), 08.07.2022 - 1825,00 грн. та 21.09.2022 - 1800,00 грн. На день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складала 8537,81 грн., в тому числі: 5678,16 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 2859,65 грн. - сума штрафних санкцій. У зв`язку з чим ТОВ «ФК «Фангарант Груп» змушене звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду письмову заяву про визнання позову у повному обсязі, а також просив справу розглядати без його участі (а.с. 38). Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу, одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Статтею 807 ЦК України визначено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, а також інші речі, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статтей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 546 ЦК України, передбачає, що одним з видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 10.06.2022 між ФОП [PERSON] (постачальником) та [PERSON] (відповідачем) був укладений договір № 60200236977 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше (а.с. 8). Відповідно до вказаних умов Договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу телефон мобільний Xiaomi Redmi 9 4/128GB Pink, встановленою вартістю 10945,00 грн. Передача товару відповідачу засвідчена підписом відповідача на Договорі. Пунктом 8.1 Договору передбачено, що клієнт (відповідач) отримує товари (послуги) від постачальника на умовах Договору та згідно з обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. У момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТзОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Пунктом 8.2 Договору передбачено, що порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі «ПлатиПізніше» в редакції згідно з наказом № 05/02-18 від 05.02.2018 (далі Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з Правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Відповідно до пункту 1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатитиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення (а. с. 14-20). Пунктом 9.1 Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору клієнтом та постачальником. У разі, якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акта). При цьому, датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акта). Підпис клієнта на цьому договорі та/або наклідній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) у належній якості, кількості та комплектації. Згідно з пунктом 13.7 Договору клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі «ПлатиПізніше» в редакції згідно з наказом № 05/02-18 від 05.02.2018, зміст правил є зрозумілим для клієнта і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Враховуючи, що [PERSON] своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий підпис на самих Правилах не потрібен. Пунктом 12.2 Договору передбачено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. Згідно з пунктом 12.3 у разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. З розрахунку суми заборгованості згідно договору № 60200236977 від 10.06.2022 вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] станом на 10.04.2023 становить 8537,81 грн, з яких 5678,16 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням та 2859,65 грн. - сума неустойки (а. с. 21), яку відповідач визнав. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості, тому заборгованість в розмірі 8537,81 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved