Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

14.03.2023 до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області з вимогами: позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що у період з 28.04.2017 по 24.06.2019 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина є інвалідом І групи, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.03.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.05.2023 витребувано зі служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області висновок про доцільність або недоцільність позбалвення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підготовче судове засідання відкладено. Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Від відповідача [PERSON] 05.05.2023 до канцелярії суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив позбавити його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками яґкого є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області (а.с. 8) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.06.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12-13) З розрахунку заборгованості аліментів вбачається, що за виконавчим листом №621/1285/18 від 13.11.2018 заборгованість по сплаті [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , становить 106085,70 грн (а.с. 14-15) З розрахунку заборгованості аліментів вбачається, що за виконавчим листом №621/1285/18 заборгованість по сплаті [PERSON] аліментів на утримання дружини становить 14077,86 грн (а.с. 16-17) Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 1, 2 частини першої статті 164 СК України визначено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. 30.05.20223 за № 1291 Слобожанською селищною радою Чугуївського району Харківської області, як органом опіки та піклування, складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 05.05.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про те, що перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, відмовляється від батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 32) За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність позивачем свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved