Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивачі звернулись\~до суду\~з позовом\~мотивуючи це\~тим,\~що їх\~батьку [PERSON] \~було надано\~в постійне\~користування земельну\~ділянку,\~загальною площею\~50\~га,\~для ведення\~селянського (фермерського)\~господарства,\~розташованої на\~території Ганнівської\~сільської ради\~Петрівського району\~Кіровоградської області,\~на підставі\~чого 18\~грудня 2001\~року на\~його ім`я\~видано державний\~акт на\~право постійного\~користування землею.\~10\~січня 2002\~року [PERSON] \~на основі\~вказаної вище\~земельної ділянки\~створено селянське\~фермерське господарство\~«ОЛЕСЯ»,\~засновником та\~головою якого\~є [PERSON] .\~ [INFO] [PERSON] \~помер,\~а позивачі\~як спадкоємці\~першої черги\~прийняли спадщину\~після його\~смерті та\~отримали свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~зокрема,\~ [PERSON] \~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом,\~яким посвідчено\~перехід права\~на \~частки права\~постійного користування\~земельною ділянкою\~площею 50,0000\~га з\~кадастровим номером\~3524980400:02:000:9567,\~ [PERSON] \~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом,\~яким посвідчено\~перехід права\~на \~частки права\~постійного користування\~земельною ділянкою\~площею 50,0000\~га з\~кадастровим номером\~3524980400:02:000:9567.\~Однак,\~приватним нотаріусом\~Олександрійського районного\~нотаріального округу\~Каліушко Д.І.\~відмовлено їм\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~корпоративні права\~засновника СФГ\~«ОЛЕСЯ» після\~смерті [PERSON] ,\~з тих\~підстав,\~що не\~вбачається,\~що корпоративні\~права спадкодавця,\~як засновника\~СФГ «ОЛЕСЯ»,\~мають грошовий\~або будь-який\~інший майновий\~вираз у\~зв`язку з\~чим вони\~не можуть\~бути віднесені\~до об`єктів\~спадкового майна, внаслідок чого вони позбавлені можливості оформити свої права на спадкування після смерті батька [PERSON] прав засновника СФГ «ОЛЕСЯ», а тому просять суд визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] прав засновника СФГ «ОЛЕСЯ». Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак письмовою заявою просив справу розглядати без його участі та участі позивачів, позов підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову заперечень не висловив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням сесії Петрівської районної ради Петрівського району Кіровоградської області від 30 листопада 2001 року № 297 надано [PERSON] в постійне користування земельну ділянку, загальною площею 50 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. На підставі даного рішення сесії Петрівської районної ради Петрівського району Кіровоградської області від 30 листопада 2001 року № 297, [PERSON] 18 грудня 2001 року видано державний акт на право постійного користування землею (серія КР 0000139), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 110, яким посвідчено його право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 50 га, розташованої на території Ганнівської сільської ради Петрівського району (теперішня Петрівська селищна рада Олександрійського району) Кіровоградської області (а.с.10). 10 січня 2002 року [PERSON] на основі вказаної вище земельної ділянки, загальною площею 50 га, створено селянське фермерське господарство «ОЛЕСЯ» (далі СФГ «ОЛЕСЯ»), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 522061 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06 березня 2023 року (а.с.11-15). Згідно з\~пунктом 1.1.\~Статуту СФГ «ОЛЕСЯ»\~(в\~редакції 2017\~року) СФГ «ОЛЕСЯ» створене на підставі надання земельної ділянки, площею 50,0 га, розташованої на території Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Пунктом 1.2.\~Статуту СФГ «ОЛЕСЯ» (в редакції 2017 року) передбачено, що засновником та головою господарства є [PERSON] . СФГ «ОЛЕСЯ» є юридичною особою приватного права за законодавством України, володіє відокремленим майном, має самостійний баланс і рахунки в банках (в тому числі валютний), печатку зі своїм найменуванням, штампи, особистий бланк, товарний знак. Головною метою\~діяльності господарства\~є отримання\~прибутку від\~підприємницької діяльності\~по виробництву,\~переробці і\~реалізації товарної\~сільськогосподарської продукції\~на земельних\~ділянках,\~що належать\~на праві\~власності господарству\~та його\~членам,\~які використовуються\~господарством на\~умовах оренди\~та наданих\~для ведення\~фермерського господарства,\~а також\~задоволення економічних\~і соціальних\~інтересів членів\~господарства,\~найманих працівників\~господарства (пункт\~3.1.\~Статуту СФГ «ОЛЕСЯ» (в редакції 2017 року) (а.с.16-21). [INFO] [PERSON] помер, про що 15 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис № 25 та 15 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Козацької сільської ради Петрівського району Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.22). У грудні 2020 року головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області на підставі наказу від 10 грудня 2020 року № 46-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та Акту приймання-передачі земельних ділянок від 11 грудня 2020 року передано Петрівській селищній раді Кіровоградської області у комунальну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 50,0000 га, з кадастровим номером 3524980400:02:000:9567, право постійного користування на яку посвідчено державним актом на право постійного користування землею серії КР 0000139 від 18 грудня 2001 року, виданого [PERSON] (а.с.23-25). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Каліушко Д.І. заведено 21 жовтня 2020 року спадкову справу № 164/2020 (у спадковому реєстрі № 66609499), копія якої долучена до справи (а.с.44-124), по якій в подальшому видано спадкоємцям першої черги за законом свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: - [PERSON] (синові [PERSON] ) свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1607, яким посвідчено перехід права на частки права постійного користування земельною ділянкою, площею 50,0000 га, з кадастровим номером 3524980400:02:000:9567, зареєстрованого за спадкодавцем 10 лютого 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 35525782 (а.с.26-27). - [PERSON] (доньці [PERSON] ) свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1608, яким посвідчено перехід права на частки права постійного користування земельною ділянкою, площею 50,0000 га, з кадастровим номером 3524980400:02:000:9567, зареєстрованого за спадкодавцем 10 лютого 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 35525782 (а.с.28-29). Однак, приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Каліушко Д.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на корпоративні права засновника СФГ «ОЛЕСЯ» після смерті [PERSON] його спадкоємцям [PERSON] (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 березня 2023 року № 118/02-31) та [PERSON] (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2023 року № 130/02-31), з тих підстав, що не вбачається, що корпоративні права спадкодавця, як засновника СФГ «ОЛЕСЯ», мають грошовий або будь-який інший майновий вираз у зв`язку з чим вони не можуть бути віднесені до об`єктів спадкового майна (а.с.31-32). Таким чином позивачі як спадкоємці першої черги за законом, позбавлені можливості оформити свої права на спадкування після смерті батька [PERSON] прав засновника СФГ «ОЛЕСЯ». Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частина 1 статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1222 та частиною 2 статті 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та донька [PERSON] , які в межах строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, звернулися до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Каліушко Д.І. із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких 21 жовтня 2020 року заведено спадкову справу № 164/2020 (у спадковому реєстрі № 66609499) та 02 листопада 2021 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі на право постійного користування земельною ділянкою, наданої [PERSON] для ведення селянського (фермерського) господарства. Тому вказані обставини в цілому свідчать про те, що нотаріусом перевірено та підтверджено право позивачів на спадщину після смерті [PERSON] , дотримання ними порядку та строків прийняття спадщини, а також відсутність будь-яких інших спадкоємців. За змістом частини 1 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону України «Про фермерське господарство»). Майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом (частини 1-3 статті 19 Закону України «Про фермерське господарство»). Аналогічні положення встановлено пунктами 4.1.-4.3. Статуту СФГ «ОЛЕСЯ» (в редакції 2017 року), згідно з якими до складу майна господарства (складеного капіталу) входять: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами господарства до його складеного капіталу. Господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. У власності господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про фермерське господарство» та пункту\~4.9.\~Статуту СФГ «ОЛЕСЯ» (в редакції 2017 року) успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Пунктом 4 частини 1 статті 35, пунктом «б» частини 1 статті 36 Закону України «Про фермерське\~господарство» та\~підпунктом «г»\~пункту 11.1.,\~підпунктом «б»\~пункту 11.2.\~Статуту СФГ «ОЛЕСЯ» (в редакції 2017 року) встановлено, що діяльність фермерського господарства припиняється у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом. Таким чином встановлено, що СФГ «ОЛЕСЯ» є юридичною особою, статутом якого передбачено можливість формування складеного капіталу у вигляді майна: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові пава ( в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Однак, зміст Статуту СФГ «ОЛЕСЯ» (в редакції 2017 року) та відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчать, що складений капітал СФГ «ОЛЕСЯ» не сформовано в матеріальній та грошовій формі, оскільки відсутні відомості про його розмір в грошовому еквіваленті та/або відомості про перелік конкретного майна, за рахунок якого сформовано складений капітал. Тому СФГ «ОЛЕСЯ», незважаючи на смерть єдиного його засновника [PERSON] , не припинилося, оскільки є спадкоємці засновника, які бажають продовжити діяльність господарства, що знайшло втілення в їх діях, спрямованих на спадкування СФГ «ОЛЕСЯ», а саме: подання [PERSON] та [PERSON] заяв на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , заяв на видачу свідоцтв про право на спадщину, в тому числі на право постійного користування земельною ділянкою та на корпоративні права засновника господарства. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц сформовано правовий висновок, що за змістом приписів Закону України «Про фермерське господарство» саме селянське (фермерське) господарство, зареєстроване як юридична особа, є власником цілісного майнового комплексу, а не засновник або член такого господарства (пункт 40). Оскільки позивачка була членом СФГ, в якого немає сформованого статутного капіталу, не відмовлялася від вступу до цього господарства, як і їй не відмовляло у цьому останнє, то визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті чоловіка прав засновника СФГ є ефективним способом захисту її прав як спадкоємниці засновника (пункт 43). Аналогічну позицію також сформовано Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 200/10400/18, згідно з якою ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства, а не визнання права на цілісний майновий комплекс. При цьому, вказано, що з урахуванням положень статті 1277 ЦК України належними відповідачами у спорах про визнання права власності у порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного та враховуючи те, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом після смерті їх батька [PERSON] , мають право в рівних частках на спадкування його прав засновника СФГ «ОЛЕСЯ», оскільки СФГ «ОЛЕСЯ» не має сформованого складеного капіталу і позивачі не відмовилися від прийняття спадщини, а відтак, належним способом захисту їх прав є визнання за ними в порядку спадкування прав засновника СФГ «ОЛЕСЯ», тому позов підлягає задоволенню. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1,19,23,35,36 ЗУ «Про фермерське господарство», ст.ст.1216,1217,1218,1220,1222,1223,1258, 1259,1261-1265, 1269, 1270,1277 ЦК України.

Outcome: approved