Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 0,0546га з кадастровим номером 0524581800:02:002:0526, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку площею 0,25га, з кадастровим номером 0524581800:02:002:0525, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] ; право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . 06.09.2019 року його мати [PERSON] склала заповіт на його користь. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні - немає. В установлений законом термін він заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Строк для прийняття спадщини витік 10 січня 2023 року з урахуванням п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року, яка була чинною на момент виникнення правовідносин. \~ \~ \~ \~03.02.2022 року він виїхав з України в Чеську Республіку на роботу. В Чехії він має право на проживання і офіційну роботу. [INFO] померла мати позивача, що стверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого виконавчим комтетом гніванської мської ради Вінницького району. 18.08.2022 року в Консульстві України в Чеській республіці (м. Брно) засвідчив свою заяву про прийняття спадщини після смерті матері та довіреність, якою уповноважив свою дружину [PERSON] бути її представником з питань оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Зазначені вище документи переслав в Україну. Усі необхідні дії, спрямовані на прийняття ним спадщини він вчинив в строк, передбачений законодавцем для прийняття спадщини. Однак його дружина [PERSON] не змогла вчасно подати його заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. За таких обставин він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері з причин, які не залежали від нього. Зі слів дружини, вона звернулася з його заявою про прийняття спадщини через кілька днів після закінчення строку на прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що він пропустив строк, передбачений законодавцем для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені ним вище обставини були для нього об`єктивними, істотними, непереборними, такими, що стали перешкодою в реалізації його права на спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] . Він вважає, що пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і претендує на визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Вважає, що йому достатньо буде двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому, [PERSON] , додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ворошилівка Вінницького району Вінницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що вона є дружиною позивача. Чоловіку потрібно вступити у спадщину і він дав їй довіреність, але вона через причини, вказані в позовній заяві не подала вчасно заяву до нотаріальної контори. Останній раз вона була в нотаріуса в листопаді 2022 року. Документи від чоловіка отримала в серпні 2022 року але нотаріус їй сказала, що строк для подання заяви про прийняття спадщини продовжили і щоб вона прийшла пізніше, але підтвердити відповідними доказами вказне неможе, тому так сталось. Чому чоловік не направив заяву відразу нотаріусу, вона не знає. Суд, вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року, "Про деякі питаня нотаріату в умовах воєнного стану", яка була чинною на момент виникнення правовідносин було встановлно, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується її свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.03.2022 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 7 на звороті), яка на момент смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , що стверджується довідкою №34, виданою 23.02.2023 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 0,0546 га з кадастровим номером 0524581800:02:002:0526, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 0524581800:02:002:0525, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] ; право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Право власності матері позивача на зазначені вище об`єкти нерухомості підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 116244092 від 05.03.2018 року (а.с. 10), № 130235623 від 10.07.2018 року (а.с. 11), №130235701 від 10.07.2018 року (а.с. 9). 06.09.2019 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача (а.с. 6 на звороті). В установлений законом термін позивач заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Строк для прийняття спадщини витік 10 січня 2023 року з урахуванням п.3 ПКМУ №164 від 28.02.2022 року, яка була чинною на момент виникнення правовідносин. Відтак, слід зазначити, що суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Щодо перебування позивача за кордоном то слід зазначити, що дана обставина не може бути поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки діючим законодавством України для громадян України, які перебувають за кордоном, встановлений спеціальний порядок подання заяви про прийняття спадщини, який передбачає кілька альтернативних варіантів оформлення та подання вказаної заяви, жодним з яких не скористався позивач. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною, що підтверджується також останньою правовою позицією висловленою в постанові ВС від 13.04.2023 року у справі №607/13549/21, а тому суд не приймає до уваги посилання представника позивача на постанову ВС від 26.10.22 у справі №522/17925/16. Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5). Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Щодо причин зазначених у позовній заяві та висловлені в судовому засіданні свідком [PERSON] , то вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що остання згідно довіреності від 18.08.2022 року (а.с.14) вчасно не змогла звернутися до нотаріуса з відповідною заявою від імені позивача. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимоги ст.89 ЦПК України встановлюють, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, установивши, що підстави, на які посилається позивач, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки [PERSON] , знаючи про існування заповіту на його користь з 2019 року та дізнавшись в березні 2022 року про смерть матері, не здійснив на думку суду належних дій щодо прийняття спадщини з березня 2022 року і лише 18.08.2022 року надав довіреність на представлення його інтересів його дружиною [PERSON] , яка в свою чергу не скористалась даною довіреністю у визначений законом строк і також не вчинила на думку суду будь-яких дій по прийняттю спадщини на користь чоловіка, і лише 06 лютого 2023 року звернулась до нотаріуса при тому, що строк законодавством встановлено в шість місяців та був продовжений на підставі вимог Постанови КМУ №164 від 28.02.2022 року, не надавши суду належних доказів пропуску цього строку лише формально вказавши про поважні причини пропуску такого строку. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed