Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про відібрання дитини та стягнення аліментів на її утримання. Означені вимоги обґрунтовував тим, що відповідачка являється матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Остання не вживає заходів для створення належних умов проживання та виховання дитини. Дитина, за заявою матері навчається в Солобковецькому навчально- реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради та перебуває на частковому державному утриманні. На вихідні і святкові дні мати сина не забирає, у зв`язку із скрутним матеріальним становище. Натомість відповідачка не намагається знайти роботу та покращити умови життя, зловживає спиртними напоями, що вказує на ухилення останньої від обов`язку виховання дитини та є підставою для відібрання останнього у неї та передачу його до органу опіки та піклування. Крім того, враховуючи те, що син відповідачки наразі перебуває на державному утриманні вказував на доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 12.01.2023 року провадження у справі відкрито із призначенням справи до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вказував на підстави для його задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти відібрання у неї дитини. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Приписами ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відібрання дітей є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Проте, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являються матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданого 11.11.2011 року виконавчим комітетом Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Встановлено, що з березня 2021 року на обліку служби у справах дітей Деражнянської міської ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах та проживає у сім`ї, у якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , являється одинокою матір`ю та спільно із дитиною проживає по [ADDRESS] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру активів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00022176400 від 21.02.2019 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 05.10.2022 року, затвердженого начальником Служби у справах дітей Деражнянської міської ради сім`ї Шевчуків, остання проживає по [ADDRESS] в глинобитному будинку, який складається з 2-ох житлових кімнат та веранди. Ще одна кімната не придатна для проживання. Будинок потребує ремонту, в кімнатах тріщини на стінах. Санітарний стан будинку незадовільний. Відчутний неприємний запах диму. Сім`я частково забезпечена продуктами харчування. Господарство не утримують. Обробляють земельну ділянку 0,15 га. Малолітній [PERSON] навчається в Солобковецькому навчально - реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради, перебуває на частковому державному утриманні, за заявою матері. На вихідні та святкові дні мати сина із закладу додому не забирає, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Спілкування з дитиною відбувається тільки в телефонному режимі, переважно за ініціативою хлопчика, що підтверджується довідкою №01-11/72 від 15.11.2022 року виданою Солобковецьким навчально-реабілітаційним центром Хмельницької обласної ради. Встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницької області №78 від 18.05.2022 року надано згоду на перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у Солобковецькому навчально-реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради на час літніх канікул 2022-2023 навчального року. Згідно звіту за результатами соціального супроводу сім`ї [PERSON] в період з 28.01.2022 року по 27.07.2022 року не досягнуто жодних результатів, визначених планом соціального супроводу, зокрема не підвищено виховний потенціал сім`ї, рівень відповідальності за здоров`я сім`ї, навички самообслуговування і т.п. Встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деражнянської міської ради 09.11.2022 року, було розглянуто питання про доцільність відібрання у [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Деражнянської міської ради 22.11.2022 року № 02.02.-08/1537 доцільним є відібрання від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики №70 від 16.11.2022 року виданою старостою старостинського округу з центром у с. Шиїнці виконавчого комітету Деражнянської міської ради [PERSON] за місцем проживання [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, схильна до вживання спиртних напоїв, не займається на належному рівні вихованням сина. Крім того, судом встановлено, що відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності з накладенням стягнень за неналежне виконання батьківських обов`язків, про що свідчать постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.12.2021 року, 19.08.2022 року та 04.11.2022 року . Зазначені обставини підтверджуються зібраними у справі доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З урахуванням зібраних у справі доказів, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність відібрання у [PERSON] її сина [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При розгляді даної справи судом також приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2272грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн. Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання її неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд бере до уваги те, що відповідач не працює, проте є працездатного віку, стан її здоров`я є задовільним, інших утриманців вона не має, що з`ясовано судом, зокрема, із пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні. У відповідності до ст. 182 СК Ук раїни суд також враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь органу опіки та піклування Деражнянської міської ради Хмельницької області на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, що складає 1073,60 грн. Решту судового збору в розмірі 1073,60 грн. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved