Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У квітні 2023 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Менської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Менська державна нотаріальна контора, про визнання за [PERSON] права власності на частку, а за [PERSON] та [PERSON] за кожною на частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що вказаний будинок станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами двору: його дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та невістка - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яка належала йому за життя як члену колгоспного двору. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок, проте у видачі такого свідоцтва нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. У зв`язку з чим позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити спадщину на частку у спірному будинку після померлого [INFO] [PERSON] . Окрім того, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначають, що на даний час вони також позбавлені можливості в іншому, аніж в судовому порядку, зареєструвати свої частки, належні їм як членам колишнього колгоспного двору, в нерухомому майні. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 01 травня 2023 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 травня 2023 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача - Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги, згідно з погосподарським обліком у книзі №05 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , зареєстрований в сільській раді під №191, станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був - [PERSON] , членами двору - його дружина [PERSON] , 1948 року народження, син [PERSON] , 1969 року народження, невістка [PERSON] , 1970 року народження (а.с.16). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] належав на праві власності в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по частці кожному. [INFO] в селі Дягова Менського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Із заповіту, посвідченого 02 липня 2010 року секретарем Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області Буркою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за №38, вбачається, що [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №379/2013, заведеної за заявою [PERSON] , останній, як спадкоємець заповітом, звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] , про що свідчить в матеріалах спадкової справи її письмова заява. 30 січня 2014 року нотаріусом були видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 лютого 2023 року №177/02-31, державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (а.с.23). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] зверталася до відділу ЦНАП Менської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, частку у житловому будинку по [ADDRESS] , проте останній було роз`яснено, що у зв`язку з неподанням документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком [ADDRESS] або рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або у власність провести державну реєстрацію права власності на частку у вказаному нерухомому майні на даний час не має можливості та законних підстав, в зв`язку з чим рекомендовано визнати право власності на вказану частку у нерухомому майні в судовому порядку. Таким чином, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості в установленому законом порядку зареєструвати належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частки у житловому будинку [ADDRESS] , а [PERSON] , окрім того, ще й оформити спадщину на частку у спірному будинку після померлого [INFO] батька [PERSON] . З технічного паспорту на будинок садибного типу по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, прибудови А1-1 (збудований в 1979 році), літньої кухні Б-1, гаражу В-1 ( збудовані в 1985 році), сараю Г-1, погреба Д-1 (збудовані в 1979 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить. Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Експертно-правовий центр «ПРАВЕКС» 13 березня 2023 року, вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованих по [ADDRESS] , складає 108064 грн. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статей 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] належало у рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто по 1/4 частці кожному. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] успадкував належну за життя батьку 1/4 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим його частка у спірному будинку збільшилась до . Частиною 1 статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. У зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком [ADDRESS] та/або рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або у власність, провести державну реєстрацію права власності на частку у вказаному нерухомому майні відділом ЦНАП Менської міської ради не представилось можливим, в зв`язку з чим рекомендовано визнати право власності на вказану частку у нерухомому майні в судовому порядку. Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що право на частку у спірному будинку за позивачами та спадкодавцем [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту позивачів шляхом задоволення їх позовних вимог у повному обсязі та визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на частку за кожною та за [PERSON] на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] .

Outcome: approved