Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» (колишня назва «Альфа-банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 119\~132,35 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] не виконала прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2022 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засіданняна 09.11.2022 року на 10год. 15хв. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 25.01.2023 року на 12год. 15хв. У судове засіданні представник позивача АТ «Сенс Банк» - адвокат Байрамов О.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (арк.сп.58). У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що 25.08.2020року між Акціонерне товариство Альфа-Банк та [PERSON] було укладено Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500838282 (арк.сп.7). Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 76 963,41 грн. Відповідно до умов Договору, відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. У порушення умов Договору, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 03.08.2022 року у неї утворилася прострочена заборгованість у розмірі 119\~132,35 грн., що складається з: - 74\~912,82 грн. заборгованість за кредитом; -44\~219,53 грн. заборгованість по відсоткам (арк.сп.10). Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Відповідно до ст.599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із наданого розрахунку заборгованості вбачається про те, що відповідачка користувалася кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнала факт отримання нею кредитних коштів. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідачка суду не надала. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При таких обставинах, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» (колишня назава «Альфа-банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 481 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved