Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг-Сервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача 12 780 грн основного боргу за надані послуги по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, 1653,50 грн інфляційної складової боргу, 3% річних - 414,84 грн, 298,31 грн пені, посилаючись на те, що [PERSON] є власником паркомісця 19, 20, рівень 1 за адресою: м. Київ, вул.. Старонаводницька,6-Б . Ухвалою суду від 30.03.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність. Повідомленням суду від 30.03.2023 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків. Згідно частини першої статті 641, частин першої, другої статті 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Встановлено, що 01.04.2010 року між [PERSON] та ТОВ «АВТОПАРКІНГ - СЕРВІС» укладено договір №1-4-19,20-3/Ст6Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території. Відповідно до умов вказаного договору власник машино місця зобов`язався сплачувати послуги виконавця по експлуатації та приймати участь у витратах по її утриманню, а виконавець ТОВ «АВТОПАРКІНГ - СЕРВІС» та зобов`язався забезпечувати експлуатацію та обслуговування стоянки та прилеглої території. Умовами вказаного договору визначені зобов`язання кожної сторін. Згідно п. 2.2.4 вказаного договору відповідач зобов`язується своєчасного сплачувати виконавцю - позивачу ТОВ «АВТОПАРКІНГ - СЕРВІС» свою частку у витратах по утриманню та експлуатації стоянки на умовах вказаного договору, а позивач забезпечити умови експлуатації стоянки, цілодобовий пропускний та внутрішній режим, здійснювати комплекс робіт по утриманню стоянки та прилеглої території в належному технічному та санітарному стані, а також інші послуги. Згідно пунктів 15, 16 Правил зберігання автотранспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22.01.1996 р., які регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать громадянам, а також транзитних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні та міжміські перевезення, і поширюються на всі автостоянки (крім автостоянок-гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб`єктами господарської діяльності, чи належать цим суб`єктам, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. На всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання, а за довготермінове -на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу. Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг-Сервіс» станом на 01.03.2023 р. заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території становить 12780 грн основного боргу, 3% річних складають кошти у сумі 414,84 грн, інфляційна складова боргу складає кошти у сумі 1653,50 грн, нараховано пеню відповідно до пункту 5.3 договору № 01-06-20-98-1/Ст6Б у сумі 298,31 грн. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Враховуючи викладене, та, зважаючи на те, що відповідач в порушення умов укладеного договору зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих та станом на 01.01.2023 послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території не виконала належним чином, нарахована позивачем за цей період заборгованість за спожиті послуги у розмірі 12780,00 грн, а також 1653,50 грн інфляційної складової боргу, 3% річних - 414,84 грн, 298,31 грн пені підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку, при цьому відповідач жодних заперечень щодо позову суду не надала. За викладених обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позовної заяви та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем на виконання вимог статті 81 ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження матеріалами справи. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у виді судового збору в розмірі 2484,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved