Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 12 серпня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] ; від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що під час перебування в шлюбі через різні характери, погляди на подружнє життя, права та обов`язки подружжя, між ними виникали сварки, а відносини втратили характер сімейних, заснованих на почуттях любові та поваги один до одного. Близько 6 місяців сторони припинили фактичні шлюбні стосунки, проживають окремо - позивач з дочкою у своїх батьків, відповідач - у своїх, не ведуть спільного господарство, не мають спільного бюджету, не спілкуються; фактично сім?я припинила своє існування. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, примирення вважає неможливим, не бажає відновлювати сімейні відносини, у зв`язку з цим просить розірвати шлюб, а також відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, строк для примирення просила не надавати, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (арк.спр. 1-2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 24 травня 2023 року подав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, строк для примирення просив не надавати (арк.спр. 21). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр. 12). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~з`ясувавши\~фактичні обставини\~у справі,\~безпосередньодослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 серпня 2020 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2020 року зареєстрували шлюб у Старосинявському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що було зроблено актовий запис №20 (арк.спр.7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року (арк.спр. 8). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в\~главі 11 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою\~статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої\~статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин\~факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення шлюбних відносин, небажання примиритися. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206\~ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях\~105,\~110,\~112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Відповідно до статті 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved