Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 23.10.2021р.; копія акту прийому-передання майна за договором купівлі-продажу від 23.10.2021р.; копія договору купівлі-продажу від 29.09.2003р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2021р.; копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інших Реєстрів від 09.10.2021р.; копія технічного паспорту на допоміжну (господарську) будівлю (літ. Б, Д, Ж), яка не належить до садибного, дачного та садового будинку, розташовану по [ADDRESS] ; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 02.09.2003р. №371 про надання дозволу на реєстрацію господарсько-побутових будівель по [ADDRESS] ; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.10.2003р.; копія домової книги. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] , діючий через свого представника, звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача [PERSON] , зазначивши, що 23.10.2021 р. між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належних відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2003р. за №2007 квартири [ADDRESS] , а також частини допоміжної (господарської) будівлі (сараїв «Б», «Д», «Ж»), яка не належить до садибного, дачного та садового будинку, розташованої по [ADDRESS] , - за 540 000 грн. 23.10.2021р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачу обумовлену суму, а відповідач передав документи на квартиру, частину допоміжної (господарської) будівлі (сараїв «Б», «Д», «Ж»), ключі від них та саму нерухомість в натурі. У майбутньому відповідач пообіцяв позивачу укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивач розпорядився щодо догляду за квартирою, зробив там ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі, доглядає за технічним станом частини допоміжної (господарської) будівлі (сараїв «Б», «Д», «Ж»). З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідача, однак [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивача про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру та відповідної частини допоміжної будівлі на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав документи, нерухомість (квартиру та відповідну частину допоміжної будівлі) в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину користується квартирою та сараями за призначенням, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо квартири та відповідної частини допоміжної будівлі та встановленні права на них у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на квартиру та на частину сараїв за позивачем.

Outcome: approved