Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

02.03.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , а також встановити опіку над малолітнім [PERSON] , призначивши [PERSON] його опікуном. В обґрунтування позову зазначав, що в 2010 році його мати [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від якого [INFO] народила сина - [PERSON] , який відповідно є рідним братом позивача по матері. [PERSON] зловживав алкоголем, вів негідну поведінку в сім`ї, матеріально дитину не утримував, у зв`язку з чим, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000 грн. [PERSON] перестав проживати з ними. Позивач, малолітній [PERSON] та їх мати постійно проживали разом, але в 2020 році їх мати [PERSON] захворіла на онкологічну хворобу. Оскільки [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання сина [PERSON] , батьківські обов`язки щодо сина не виконував, у зв`язку з чим ці обов`язки прийняв на себе позивач. [INFO] [PERSON] померла. Перед смертю вона просила, щоб позивач [PERSON] не покидав брата, не віддавав його у дитячий будинок, піклувався про нього та займався його вихованням, оскільки [PERSON] у житті [PERSON] фактично не було. Після смерті матері [PERSON] переніс стрес, просив брата не полишати його. [PERSON] будучи повідомленим про смерть [PERSON] інтересу до сина [PERSON] не виявив, не потурбувався про нього, не забрав його до себе, як батько, а тому вся відповідальність за меншого брата була покладена на позивача. Однак повноцінно здійснювати обов`язки опікуна, зокрема бути офіційним представником інтересів дитини, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в інтересах брата, [PERSON] не має змоги, оскільки у дитини юридично наявний батько, який усунувся від виховання сина [PERSON] , участі в житті дитини не приймає і долею, здоров`ям не цікавиться. Вказуючи про те, що він є фізично здоровим, має сім`ю, в якій виховується брат [PERSON] , позитивно характеризується, позивач вважав за можливе призначити його опікуном [PERSON] , а [PERSON] позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] . В ході судового засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Суду пояснив, що позов пред`явлений до нього визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Суду пояснював, що дійсно має сина [PERSON] , мати якого [PERSON] -померла. Визнав той факт, що з дитиною не проживав, з нього було стягнуто аліменти на утримання сина, але в подальшому [PERSON] забрала виконавчий лист з примусового виконання. Він допомоги на утримання сина не надавав і не надає, після смерті матері сина [PERSON] до себе не забрав, його життям та успіхами в навчанні не цікавиться, через місяць після смерті [PERSON] відвідав сина, але його до себе не забрав. Визнавав те, що фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , його утриманням та виховання займається брат [PERSON] , в сім`ї якого створено дитині комфортні умови проживання, займаються його вихованням, організовують його навчання. Відповідач вказував, що наслідки позбавлення його батьківських прав йому зрозумілі, однак він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав,визнає позов [PERSON] , оскільки вказане забезпечить найкращі інтереси дитини. Третя особа [PERSON] повідомила, що підтримує позов [PERSON] , який є її чоловіком, не заперечує проти його задоволення. Вказувала, що брат позивача виховується в їх сім`ї, де в них склалися добрі, довірливі відносини, вона вживає заходів щоб замінити дитині матір. Батько дитини долею дитини не цікавиться, допомоги на утримання дитини не надає, інколи телефонує, сина відвідує рідко, але після смерті матері його до себе не забрав, участі у вихованні не приймає. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривий Ріг ради Щукіна А.О. в ході судового засідання пояснювала, що дійсно малолітній [PERSON] проживає у сім`ї брата, де йому створено всі належні умови для життя, виховання. Батько дитини [PERSON] участі у житті сина не приймає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] . Представник органу опіки пояснювала, що після смерті матері [PERSON] , брат фактично прийняв на себе функції, які мав би виконувати батько дитини, забезпечив брату умови для проживання, виховання, створивши в сім`ї належну атмосферу, вживає заходів для відновлення повноцінного життя після смерті матері. Вказувала, що батько та брат дитини фактично помінялися ролями, оскільки батько з`являється в житті дитини епізодично, після смерті матері дитину до себе не забрав, не забезпечив житлом, не займається утриманням та вихованням, при цьому своє відношення не змінює. Натомість брат - [PERSON] , фактично створив належні умови проживання та виховання брата, зростання його в атмосфері родини. У зв`язку з чим, представник органу опіки та піклування вважала за необхідне задовольнити позов, позбавити батька батьківських прав щодо сина та призначити його опікуном [PERSON] , що відповідатиме найкращим інтересам дітей. Будучи опитаним у судовому засіданні малолітній [PERSON] вказував, що проживає з братом та його дружною, які забезпечують його всім необхідним, займаються вихованням та допомагають з навчанням, спілкуються з ним та граються, забезпечують харчування та побут. Вказував, що з батьком бачиться дуже рідко. Пояснив, що бажає й надалі проживати в родині брата [PERSON] , перебувати під його опікою, оскільки йому з ними добре. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, третю особу та представника органу опіки та піклування, заслухавши в залі суду малолітнього [PERSON] , дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів малолітньої дитини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , яка в подальшому змінювала прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розлучення та одруження [PERSON] (а.с. 14, 15-16), а також свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] в ході судового засідання пояснював, що [PERSON] є його сином народженим [PERSON] , батьківство якого він визнавав, надаючи відповідну заяву до органу реєстрації актів цивільного стану. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19). Позивач по справі [PERSON] , є сином [PERSON] (а.с. 9), тобто є рідним братом малолітнього [PERSON] по лінії матері. Малолітній [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорта [PERSON] , відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади, довідкою вуличного комітету, згідно якої [PERSON] проживає разом з братом [PERSON] та його дружиною (а.с. 5, 7, 18, 23). Вказаний будинок є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33-37), з заявою про прийняття спадщини після смерті якої звернувся [PERSON] (а.с. 32-33). Відповідач по справі [PERSON] проживає окремо від сина (а.с. 44). [PERSON] за життя вживала заходів для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, у зв`язку з чим, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн щомісяця і до досягнення сином повноліття (а.с. 20-21). Однак, як зазначав відповідач він аліментів на утримання сина не сплачує, ще за життя [PERSON] остання відкликала виконавчий лист з примусового виконання, допомоги в добровільному порядку на утримання сина він не надає. Як слідує з характеристики [PERSON] за місцем проживання, він проживає з дружиною та братом за вищевказаною адресою, має міцну родину, до смерті матері займався та надалі продовжує займатися вихованням брата [PERSON] , утримує сім`ю, а батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина, його навчанні не приймає (а.с. 24). Позитивну характеристику видано й за місцем роботи позивача (а.с. 25), надано довідку про його доходи як ФОП (а.с. 26). [PERSON] та його дружина [PERSON] надали висновок про стан здоров`я позивача та його дружини, згідно яких можуть бути опікунами (а.с. 28-29), витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», згідно якої до кримінальної відповідальності не притягувалися (а.с. 30-31). Відповідно до рішення органу опіки та піклування Інгулецької районної у місті ради № 111 від 26.04.2023,орган опіки та піклування вважав доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок ґрунтується на тому, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, з дитиною не проживає, вихованням та утриманням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться життям та здоров`ям сина, матеріально не утримує, надав письмові пояснення що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 71). 19.05.2023 органом опіки та піклування надано висновок про доцільність встановлення опіки та відповідність цього інтересам дитини, складеного за результатами актів обстеження житлових умов обох сторін та з урахуванням згоди дитини (а.с. 78-87). Відповідно до висновку органу опіки та піклування [PERSON] проживає з братом та його дружиною у будинку [ADDRESS] , в сім`ї створені дружні стосунки, є порозуміння, дитина поважає дорослих, які проявляють турботу, дбають про нього, піклуються про здоров`я та розвиток, забезпечили необхідними побутовими умовами. Малолітній [PERSON] перебуває на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, оскільки його мати [PERSON] померла, а батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. [PERSON] перебуває на обліку потенційних опікунів, піклувальників як кандидат в опікуни, бажає залишити малолітнього [PERSON] на виховання в своїй сім`ї на правах підопічної дитини. Орган опіки та піклування вказав, що з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважав доцільним встановлення судом опіки над малолітнім [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] , оскільки вказане відповідає інтересам дитини (а.с. 78-79). Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , остання розуміючи значення та правові наслідки своїх дій, надає свою згоду на те, щоб її чоловік [PERSON] встановив опіку на [PERSON] , [INFO] (а.с. 81). Відповідно до актів обстеження умов проживання за місцем проживання дитини з братом, дитині забезпечена окрема кімната, облаштоване спальне місце та місце для підготовки уроків, шафа для зберігання одягу, в наявності іграшки та інші речі особистого вжитку дитини. Дитині створені умови для проживання та розвитку, виховання, [PERSON] бажає залишити дитину на проживання в своїй сім`ї на правах підопічного (а.с. 82). За адресою проживання батька [PERSON] , яким є орендована квартира, для проживання використовується одна кімната, санітарний стан якої задовільний, але в квартирі відсутнє спальне місце для дитини, робоче місце для підготовки уроків, дитячий одяг та інші речі особистого вжитку дитини. Батько дитини проживає зі співмешканкою, в ході бесіди [PERSON] повідомив, що не має матеріальної можливості утримувати дитину та створити для неї належні умови проживання, зокрема забезпечити окремим спальним місцем, куточком для підготовки уроків(а.с. 83). В ході судового зсідання, визнавши позов, [PERSON] жодного разу не висловив бажання змінити своє ставлення до участі у житті сина, його вихованні, підготовці до самостійного життя. Він підтвердив, що батьківські обов`язки щодо сина не виконує, вказував про відсутність для цього можливостей, однак фактично самоусунувся з життя сина, переклавши свої обов`язки батька на брата дитини - [PERSON] . Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] , будучи повнолітнім, фізично здоровим та дієздатним чоловіком, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дитини, прийняття участі у її житті та вихованні, самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню сина [PERSON] , [INFO] , оскільки ще за життя матері дитини проживав окремо від дитини, участі в його вихованні та утриманні не приймав, не вживав заходів для організації належних умов розвитку сина, його навчання. Після смерті матері дитини, відповідач, усвідомлюючи, що після смерті матері саме він як батько мав би забезпечити дитину житлом, харчуванням, створити умови для життя, розвитку, навчання, готувати до самостійного життя, врешті решт стати дитині опорою в житті, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не забезпечив дитині умови проживання, спілкування в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує елементарні потреби дитини в житлі, одязі, харчуванні, не організував процес адаптації дитини, після передчасної втрати матері, налагодження процесу його навчання та розвитку, його підготовки до самостійного життя в атмосфері любові та батьківської турботи. Фактично всі ці батьківські обов`язки, відповідач переклав на брата дитини - [PERSON] , який їх сумлінно виконує, створюючи дитині всі умови для життя та розвитку. Протягом розгляду справи судом, відповідач який вказав про визнання позову, не вказав про бажання та не продемонстрував готовності змінити своє життя таким чином, щоб забезпечити в ньому місце для власного сина, бажання забезпечити процес його життя та розвитку, повноцінного його виховання, турботи про здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечення достатнього спілкування, доступу до культурних та духовних цінностей. Суд приходить до висновку, що відповідач усвідомлено порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківські обов`язки. Беручи до уваги викладене, думку самої дитини [PERSON] , який бажає надалі проживати і виховуватися в родині брата, суд вважає за необхідне, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки на переконання суду, за встановлених обставин вказане відповідатиме найкращим інтересам дитини. Разом з тим, суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Однак, судом встановлено, що аліменти на утримання [PERSON] вже стягнуто з [PERSON] , до досягнення дитиною повноліття, на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 21), а тому підстави для їх стягнення цим рішенням суду відсутні. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 244 Сімейного кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, адже його мати [PERSON] померла, а батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, даним рішенням суду [PERSON] позбавляється батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , при цьому суду надано висновок органу опіки та піклування згідно якого орган опіки та піклування вважає доцільним встановлення судом опіки над малолітнім [PERSON] , з призначенням його опікуном [PERSON] , який виявив бажання бути опікуном брата, про що звернувся до суду, враховуючи бажання самої дитини, щоб її опікуном було призначено [PERSON] , суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, задоволення вказаних позовних вимог також відповідатиме найкращим інтересам дитини, а тому вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Разом з тим, суд акцентує увагу, що відповідно до ст. 246 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування зобов`язаний контролювати умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку. Позивач, у силу п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом, поданим з метою захисту прав малолітньої дитини, а тому в силу ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved