Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви зазначає, що під час спільного проживання з [PERSON] , останній постійно висловлювався відносно неї нецензурною лайкою, завдавав їй душевних страждань, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію, яка фіксувала дані обставини. Постійні погрози з боку [PERSON] стали підставою для розриву їх відносин, втім він все рівно не залишає її у спокою, постійно телефонує з погрозами. 31.03.2023 року [PERSON] Березівським районним судом Одеської області було визнано винним у вчиненні злочин, передбаченого ст. 126-1 КК України. . Враховуючи наведене, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк від 1 до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати за адресою: [ADDRESS] де мешкає [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні розмови, переговори з [PERSON] або контактувати із останньою через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 23.05.2023 за заявою [PERSON] відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця була належним чином повідомлена про судовий розгляд, в судове засідання не з`явилась. Заінтересована особа [PERSON] також був повідомлений про судовий розгляд, в засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження. Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За змістом п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). За змістом ч.2ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). При розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали. Заявниця [PERSON] народилась [INFO] , що вбачається з копії паспорта, останньої серія [NUMBER] . Згідно договору купівлі продажу від 20.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №966 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108439158, [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики В.о. старости Гуляївського старостинського округу від 28.04.2023 року вбачається, що [PERSON] за період проживання на території Гуляївського старостинського округу зарекомендував себе з негативної сторони, притягався до кримінальної відповідальності. На даний час в загально громадських місцях поводить себе пристойно, в життєдіяльності громади активної участі не приймає. Відповідно до довідки В.о. старости Гуляївського старостинського округу від 28.04.2023 року №123 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки В.о. старости Гуляївського старостинського округу від 28.04.2023 року №01-69 вбачається, що [PERSON] , [INFO] за період проживання на території Гуляївського старостинського округу зарекомендувала себе з позитивної сторони. Заяв та скарг на її адресу не надходило, громадський порядок не порушує, наводить та підтримує належний санітарний стан біля прилеглої території житлового будинку в якому проживає. Відповідно до довідки В.о. старости Гуляївського старостинського округу від 28.04.2023 року №124 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . 20.07.2022 року, 26.10.2022 року та 01.12.2022 року [PERSON] , перебуваючи з колишньою співмешканкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняв відносно свої співмешканки домашнє насильство психологічного характеру (ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП) у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаними фактами, що вбачається з постанов Березівського районного суду Одеської області від 26.07.2022 року, від 03.11.2022 року та від 07.12.2022 року. Вироком Березівського районного суду Одеської області від 31.03.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. Зобов`язано [PERSON] пройти програму для кривдників або пробаційну програму, відповідно до положень п.5 ч.1 ст.91-1 КК України. А тому, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявниці від насильства і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку [PERSON] . Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Outcome: approved