Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2022 року до суду надійшла позовна заява адвоката Христенка С.В. в інтересах [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 25.11.2021 року відповідач повідомив позивача про існування договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021, на підставі якого АТ КБ "ПРИВАТБАНК" нібито відступив право вимоги заборгованості за договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами", внаслідок чого відповідач з 26.10.2021 нібито став новим кредитором за вказаним договором. 17.02.2022 стало відомо, що відповідно до постанови Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрите ВП № 68696763 про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 17805 грн. 51 коп. на користь відповідача. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. № 19471 від 20.12.2021 року. Виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач не визнає розмір заборгованості, визначений відповідачем, будь-яких повідомлень про порушення зобов`язання не отримувала. 17.02.2022 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 68696763 винесено постанову про арешт майна боржника. Позивач не може достеменно знати, які документи відповідач надав нотаріусу, внаслідок чого не можна зробити висновок, за який саме період була нарахована дана заборгованість, що в свою чергу слугує підставою вважати заборгованість необґрунтованою, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом. Можна тільки здогадуватись, що відповідач надав приватному нотаріусу письмову вимогу (повідомлення), що у позивача існує заборгованість перед стягувачем у сумі 17805 грн. 51 коп. Також ТОВ "Фінансова компанія управління активами" не надано адвокату підтверджуючих документів про направлення позивачу письмової вимоги та доказів її отримання позивачем. Можна вважати, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік", а саме: банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.2012 №578/5, нотаріусу надані не були, внаслідок чого підстав вважати що розмір заборгованості позивача перед ТОВ "Фінансова компанія управління активами", зазначений у виконавчому написі, є безспірним, немає. Приватним нотаріусом не врахований той факт, що позивачем погашений борг перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК", рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/6592/15-ц, відповідно до якого, стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором б/н від 11.04.2008 року у сумі 15360 грн. 01 коп., яке виконане 20.11.2018 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2018 ВП № 57664479. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20.12.2021 року приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за реєстр. № 19471, про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 17805 грн. 51 коп. \~ \~ \~ \~Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України№ 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року та востаннє Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В. Ухвалою суду від 01.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. За клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Христенка С.В. витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" належним чином завірені копії документів, які підтверджують заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Фінансова компанія управління активами" (договори з додатками), виконавчий напис № 19471, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Михайлівною від 20.12.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в сумі 17805 горн. 51 коп. (з додатками, які стали підставою для вчинення виконавчого напису). Копія вищевказаної ухвали надсилалась ТОВ "Фінансова компанія управління активами" для виконання, матеріали на виконання ухвали суду від 01.11.2022 року до суду надійшли 06.02.2023 року. На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.11.2022 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" надано суду: виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, сформовану ТОВ "ФКУА" станом на 20.01.2023 року, копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.11.2013 року (кредитного договору № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року), копію Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", з додатками та Реєстром боргових зобов`язань. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Христенко С.В., будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи без участі позивача. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія управління активами", треті особи, будучи належним чином та завчасно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, відповідач відзив на позовну заяву у строки, визначені в ухвалі про відкриття провадження, та станом на час судового розгляду справи не подав, треті особи пояснення щодо позову не подали, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 19471, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", якому АТ КБ "ПриватБанк" на підставі Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року відступило право вимоги за Кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , за період з 25.10.2021 року по 20.12.2021 року у розмірі: заборгованість за тілом кредиту 9559 грн. 17 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 8196 грн. 34 коп., плата за вчинення виконавчого напису 50 грн. 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню, - 17805 грн. 51 коп. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Почекаєвою А.О. від 17.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП № 68696763 з примусового виконання виконавчого напису № 19471, виданого 20.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості у загальному розмірі 17805 грн. 51 коп. Також, постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Почекаєвої А.О. від 17.02.2022 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Приватним нотаріусом не врахований той факт, що позивачем погашений борг перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК", рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/6592/15-ц стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором б/н від 11.04.2008 року у сумі 15360 грн. 01 коп. На підтвердження вказаних доводів позивачем надано суду копію квитанції № 552010036 від 20.11.2018 року, відповідно до якої [PERSON] сплачено на рахунок Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) згідно виконавчого провадження № 57664479 кошти в сумі 16996 грн. 01 коп., а також копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2018 року, винесеної державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у ВП № 57664479, відповідно до якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 638/6592/15, виданого 31.10.2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором б/н від 11.04.2008 року в розмірі 15360 грн. 01 коп. закінчено, оскільки борг сплачено в повному обсязі. Разом з тим, очевидно, що в рамках виконавчого провадження № 68696763, яке перебуває на виконанні Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), предметом стягнення є заборгованість за кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , тоді як в ході виконання виконавчого провадження № 57664479 боржником погашена заборгованість за кредитним договором б/н від 11.04.2008 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] в розмірі 15360 грн. 01 коп. А тому подані позивачем докази - квитанція № 552010036 від 20.11.2018 року та постанова державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.11.2018 року про закінчення виконавчого провадження не можуть бути визнані судом належними доказами відсутності заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року. Поряд з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.\~87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для\~стягнення грошових\~ сум\~ або \~витребування \~від \~боржника майна\~нотаріуси \~вчиняють \~виконавчі \~написи \~на \~документах,\~ що\~встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до\~ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє\~виконавчі написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно роз`яснень, викладених у п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей\~34,\~36,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88\~Закону "Про\~нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.\~ Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в тому числі в частині доповнення Переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною\~постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про\~визнання незаконною та нечинною постанови №\~662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22\~лютого 2017\~року у справі №\~826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. В п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, визначено, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Наявні матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір між [PERSON] та АТ КБ "ПриватБанк" від 12.11.2013 року, укладений шляхом підписання [PERSON] та представником Банку Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не є таким, що посвідчений нотаріально. Таким чином,\~вчиняючи 20\~грудня 2021\~року виконавчий\~напис,\~приватний нотаріус Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Т.М.\~ неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23, оскільки не доведено, що вона вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, який є нотаріально посвідченим. Подібний висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні. Як вбачається зі змісту Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.11.2013 року, підписаної [PERSON] та представником АТ КБ "ПриватБанк", в ній не визначено яку саме картку просила оформити на її ім`я позивач, який бажаний розмір кредитного ліміту просила встановити, як не містяться відомості щодо порядку та розміру нарахування процентів за користування кредитними коштами. Крім того, з Реєстру боргових зобов`язань, який є додатком до Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", та виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, сформовану представником відповідача станом на 20.01.2023 року, вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія управління активами" набуло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] , що складаються з заборгованості за тілом кредиту в сумі 9559 грн. 17 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в сумі 20033 грн. 35 коп. При цьому, наявні у справі докази не дають можливості встановити, за який саме період утворилась заборгованість за процентами та в якому порядку і з урахуванням якої саме відсоткової ставки вона розрахована. Також згідно змісту виконавчого напису вбачається, що предметом стягнення з заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 8196 грн. 34 коп., проте дані за рахунок чого та коли саме вона змінилась порівняно з даними, наведеними у Реєстрі боргових зобов`язань, встановити не виявляється можливим. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 21.12.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 19471, має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У ч.\~1\~ст.\~88Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем ТОВ "Фінансова компанія управління активами" на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження\~\~\~№ 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). 26 жовтня 2021 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладений Договір факторингу № РВ-2021-26/10. Згідно Реєстру боргових зобов`язань від 26.10.2021 року, підписаного представниками сторін договору АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, укладеним з [PERSON] . Як вбачається з виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, сформованої ТОВ "Фінансова компанія управління активами", за період з 25.10.2021 року по 20.01.2023 року заборгованості складає 29592 грн. 52 коп., з яких: 9559 грн. 17 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 20033 грн. 35 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Станом на 20.01.2023 року заборгованість за кредитним договором від 12.11.2013 року не погашена, залишок заборгованості складає 29592 грн. 52 коп. В ході судового розгляду відповідачем відзив на позов не подано, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, не надано детального помісячного розрахунку заборгованості за Кредитним договором № SAMDN40000011988065 від 12.11.2013 року, яка була предметом стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, доказів продовження дії вказаного кредитного договору в період з 25.10.2021 року по 20.01.2023 року, існування заборгованості з тіла кредиту у розмірі, зазначеному у виконавчому написі, й правомірного нарахування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами, які є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, з зазначенням порядку та періоду нарахування відповідних сум, направлення повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а також доказів надання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того,\~відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягають стягненню\~на користь\~позивача понесені\~останньою судові\~витрати,\~які складаються\~з судового\~збору за\~подання заяви\~про забезпечення\~позову в\~сумі 992\~грн.\~40\~коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved