Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

позивач звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач надав суду Відзив, в якому вказав, що має на триманні повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який навчається в Полтавському державному медичному університеті на денному відділені стоматологічного факультету. Крім того, має на утриманні непрацездатних батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько відповідача має поганий стан здоров`я, перебуває на обліку у лікаря КНП «Томаківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Томаківської селищної ради з діагнозом: Дифузний кардіосклероз. Імплантація електрокардіостимулятора (04.10.2019) з приводу СССВ, перехідної АВ блокади 2 ст. Синкопальні та пресинкопальні стани СП за ст гіпертонічна хвороба 2 ст 2 ст, що підтверджується довідкою лікаря [PERSON] від 25.01.2023 року. Мати відповідача знаходиться на обліку у лікаря КНП «Томаківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Томаківської селищної ради з діагнозом: Ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз . Гіпертонічна хвороба 2 ст 2ст, високий ХОЗЛ, хронічний обструктивний бронхіт, емфізема легень, дифузний пневмофібріоз 2 ст, хронічний гастродуєденіт, що підтверджується довідкою лікаря [PERSON] від 25.01.2023 року. Також відповідач вказує, що на теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , яка має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є безробітною та тимчасово переміщеною особою. Також вона вагітна їх дитиною, що підтверджується довідкою № 22, виданою комунальною медичною установою «Міська лікарня № 3». Зареєструвати шлюб з нею відповідач не має можливості, оскільки шлюб з позивачкою не розірваний, позовна заява відповідача знаходиться на розгляді у суді. Відповідач згоден виплачувати аліменти в розмірі частини. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача - адвоката Івахненка О.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача - адвоката Цьот Ю.І. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просять взяти до уваги відзив на позовну заяву. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутності відповідачів та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним. Проте, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вище наведеного, сторони мають рівні права та обов`язки щодо утримання, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Китайгородською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області 12.03.2010 року, актовий запис № 3 де в графі "батько дитини" вказаний відповідач, та копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Китайгородською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області 01.03.2011 року, актовий запис № 2 де в графі "батько дитини" вказаний відповідач. Сторони по справі 12.09.2022 року зареєстрували шлюб у Томаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 385, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно Довідки ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області № 125 від 28.12.2022 року позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов № 612 від 29.12.2022 року за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] проживають її малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] займається домогосподарством, не працює, але доглядає та виховує дітей. Вищевказані докази свідчать про факт проживання малолітніх дітей разом з позивачкою та знаходження на її утриманні. Суд не може погодитися з позицією відповідача відносно стягнення аліментів у розмірі частини, оскільки син відповідача [PERSON] , [INFO] . Статтею 199 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відносно надання матеріальної допомоги своїм батькам, відповідачем не надано доказів того, що відповідач є однією дитиною у своїх батьків, т.я. обов`язок відносно надання матеріальної допомоги свої непрацездатним батькам законодавством України покладено на всіх дітей. Крім того, суд не може прийняти до уваги Довідку КМУ «Міська лікарня №3» м. Краматорська Донецької області № 22 від 23.02.2023 року, оскільки згідно Довідки ВК Томаківської селищної ради № 1234-7001738872 громадянка [PERSON] , [INFO] , була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання (перебування) якої є наступна адреса: [ADDRESS] , саме з 16.03.2023 року. Відносно неповнолітніх дітей громадянки [PERSON] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , суду не надано доказів наявності обов`язку з боку відповідача по утриманню даних осіб. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи відповідача не заслуговують уваги суду. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved