Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

17.02.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов цивільний позов [PERSON] ,який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] за яким позивачка просить ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.06.2020 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сімейне життя подружжя не склалося через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного та фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2022 року сторони як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивач просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». 23.03.2023 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, проте від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без нього та позивачки. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити . Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 20.06.2020 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 34 від 20.06.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 20.06.2020 року (а.с.5). Подружжя має спільних дітей не має. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки. Шлюб фактично розпався. Позивач примирення не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до фотокопії свідоцтва про шлюб, позивачка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тому після розірвання шлюбу має право повернути собі прізвище « [PERSON] » Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved