Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Представник позивача КП «Жилкомсервіс» 29.12.2021 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по утриманню будинків та прибудинкової території в розмірі 12862,59 грн. за період з 01.03.2007 року по 31.12.2021 року, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1999. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Рішенням виконавчого комітету ХМР від 20.12.2006 року №1186 КП «Жилкомсервіс визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у фонді комунальної власності територіальної громади м.Харкова. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлені відповідними рішеннями виконавчого комітеті ХМР. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг. В свою чергу відповідач за спожиті житлово комунальні послуги належним чином не сплачує, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.03.2007 року по 31.12.2021 року в сумі 12862,59 грн. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01.12.2022 зобов`язано позивача надати докази на підтвердження позовних вимог. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.04.2023 залучено до участі у справі в якості 3 особи- [PERSON] . Враховуючи, що позивачем вимоги пред`явлені лише до [PERSON] 1990 р.н., клопотань від КП «Жилкомсервіс» про залучення в якості другого власника квартири [PERSON] 1949 р.н. не надходило у відповідності до ч.1 ст. 51 ЦПК України відповідно до якої суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача, а тому суд розглянув справу в межах заявлених вимог до [PERSON] , 1990 р.н., а [PERSON] 1949 р.н. є у справі третьою особою. 15 лютого 2022 року від третьої особи [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач не долучив до матеріалів позову Договір з КП «Жилкомсервіс», підписаний відповідальною особою місцевого самоврядування, а тому позивач не є належним постачальником комунальних послуг. Також позивач не надав даних, що він брав участь в конкурсі керуючих, виграв його та має сертифікат на даний вид діяльності, не надав статут. Посилався на те, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Позивач не надав виписку з реєстру багатоквартирних будинків, де на нього покладена функція управителя будинку [ADDRESS] . Також не надано Договір з КП «Жилкомсервіс» від 2018, підписаний уповноваженою особою місцевого самоврядування, що він надавав послугу по управлінню багатоквартирним будинком у зв`язку з рішенням №318 від 11.05.2018 ХМР. Крім того позивач не надав публікації в місцевих засобах масової інформації договору про приєднання до розробки КМУ, договорів з комунальними підприємствами міста. Посилався на те, що оплата комунальних послуг проводиться виключно по фактично наданим послугам. Позивач не надав облікову карту, акти виконаних робіт та інших документів по будинку [ADDRESS] , розрахунок для будинку вартості фактично наданих послуг, розмірів житлового фонду, нежитлового фонду, допоміжних приміщень і розрахунку послуг на одиницю площі кожного типу приміщення. Вказав, що довідка про нарахування і оплату житлово-комунальних послуг не є достатнім доказом фактично наданих послуг. Крім того, будинок [ADDRESS] не має прибудинкової території. Зазначив, що без договору з управителем, він сплачує регулярно і своєчасно фактично виконані роботи. Просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог. 16 лютого 2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач не долучив до матеріалів позову Договір з КП «Жилкомсервіс», підписаний відповідальною особою місцевого самоврядування, а тому позивач не є належним постачальником комунальних послуг. Також позивач не надав даних, що він брав участь в конкурсі керуючих, виграв його та має сертифікат на даний вид діяльності, не надав статут. Посилався на те, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Позивач не надав виписку з реєстру багатоквартирних будинків, де на нього покладена функція управителя будинку [ADDRESS] . Також не надано Договір з КП «Жилкомсервіс» від 2018, підписаний уповноваженою особою місцевого самоврядування, що він надавав послугу по управлінню багатоквартирним будинком у зв`язку з рішенням №318 від 11.05.2018 ХМР. Крім того позивач не надав публікації в місцевих засобах масової інформації договору про приєднання до розробки КМУ, договорів з комунальними підприємствами міста. Посилався на те, що оплата комунальних послуг проводиться виключно по фактично наданим послугам. Позивач не надав облікову карту, акти виконаних робіт та інших документів по будинку [ADDRESS] , розрахунок для будинку вартості фактично наданих послуг, розмірів житлового фонду, нежитлового фонду, допоміжних приміщень і розрахунку послуг на одиницю площі кожного типу приміщення. Вказав, що довідка про нарахування і оплату житлово-комунальних послуг не є достатнім доказом фактично наданих послуг. Крім того, будинок [ADDRESS] не має прибудинкової території. Зазначив, що н проживає у вказаній квартирі з 2005 року. Просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В поданому відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу з урахуванням строків позовної давності. Третя особа- [PERSON] судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Укргіпроруда» від 23.03.1999, реєстровий №159. Відповідач [PERSON] , 1990 р.н. зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.01.2022 року. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Будинок [ADDRESS] перебуває у господарському віданні комунального підприємства «Жилкомсервіс» та надає послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових територій. 28.11.2006 року у газеті "Слобода" опубліковано Договір про надання житлово-комунальних послуг. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 року встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 318 від 11.05.2018 року скориговано тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 року. Підприємство є юридичною особою, створеною за законодавством України у формі комунального унітарного підприємства, що надає послуги з метою отримання прибутку та здійснює свою діяльність на підставі чинного законодавства України та положень Статуту. Відповідно до положень Статуту КП «Жилкомсервіс» створено з метою, зокрема, здійснення функцій утримання на балансі переданих йому власником житлових будинків, споруд та іншого майна; надання з метою отримання прибутку послуг з управління будинками, тобто здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта управління (окремого житлового будинку, споруди або групи будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, які надаються в управління) в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах; забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов для проживання; забезпечення схоронності і підвищення рівня благоустрою житлового фонду, який знаходиться на балансі підприємства та інше. Згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2007 року по 21.12.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 12\~862,59 грн. Зазначене свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідно\~Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ст.ст.\~64,68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості основані на законі і підлягають задоволенню за рахунок відповідача. Наявність заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг зумовила звернення КП "Жилкомсервіс" до суду з цим позовом, спірні правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів тощо, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальніпослуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII(який введено в дію з 01.05.2019), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок строки не визначені відповідним договором. Пунктом 7 Публічного договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Сплата послуг здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунком. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Нарахування оплати за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого\~Постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід20травня2009р.№529\~(зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів від 17 липня 2015 р. № 515) далі - Постанова. Таким чином, між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Отже законодавством встановлений обов`язок споживача сплачувати в повному обсязі спожиті комунальні послуги. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні зі споживача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3- 184цс14 та від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951 цс-15. Позивач виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. Доказів на спростування зазначеного стороною відповідача надано не було. Посилання відповідача на те, що будинок не має прибудинкової території не спростовує висновків суду щодо необхідності оплати послуг КП «Жилкомсервіс», оскільки відповідач не спростував надані позивачем нарахування щодо оплати послуг. Суд роз`яснює, що статтями 10,81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України- Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Також суд враховує, що згідно представленого розрахунку заборгованості відповідач сплачував комунальні послуги у розмірі 20,34,40 грн. в різні місяці, що також спростовує доводи відповідача, а свідчить лише про невиконання обов`язку по сплаті комунальних послуг у належному розмірі, згідно наданих послуг. З справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» передбачає форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Як вбачається з поштового конверту з даним позовом до суду КП «Жилкомсервіс» звернулось 29.12.2021 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період з 01.03.2007 р. по 29.12.2018 задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Суд розглядає позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» в межах строків позовної давності та заявлених вимог, тобто оплата послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 29.12.2018 по 29.12.2021. Представник позивача не довів, що у період до 29.12.2018 року існують поважність причин пропуску позовної давності,належних та припустимих доказів не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП "Жилкомсервіс" заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 29.12.2018 року по 29.12.2021 року у розмірі 4\~061,65 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності у сумі 4061,65 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 716,80 грн. (31,58%). Посилання відповідача, зазначені у його відзиві суд вважає необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що спростовані наявними матеріалами справи. Статтями 10,81ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Outcome: partial