Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на квартиру загальною площею 30,2 кв м, житловою площею 16,8 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач є єдиним родичем троюрідною сестрою померлої. Однак нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки позивач не надала необхідні документи для підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем. Указане зумовлено тим, що у свідоцтві про народження спадкодавиці неправильно зазначено прізвище її матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Разом з тим факт родинних відносин позивачки зі спадкодавцем підтверджується архівними довідками. Ураховуючи викладене, позивачка просить: - встановити факт, що [PERSON] є троюрідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру загальною площею 30,2 кв м, житловою площею 16,8 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Ремша Д.С. у своїй заяві просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позов у частині факту родинних відносин підтримав. Щодо визнання права власності на спадкове майно покладався на розсуд суду. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду у відсутність сторін. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд дійшов наступного. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2022 (а.с. 21). Після її смерті [INFO] у Корсунь-Шевченківській державній нотаріальній конторі Черкаської області заведено спадкову справу. Номер у спадковому реєстрі 69189386, номер у нотаріуса 20/2022 (а.с. 22). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.03.2023 № 325229793 за життя [PERSON] була власником квартири загальною площею 30,2 кв м, житловою площею 16,8 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-30). Ринкова вартість указаної квартири станом на 08.03.2023 становить 259647,00 грн (а.с. 27). Зі змісту архівних довідок від 23.03.2022 №№ Р-05/05-08, Р-6/05-08 вбачається, що у батьків [PERSON] і його законної дружини Афанасії [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 12), а [INFO] народився син [PERSON] (а.с 17). Відповідно до свідоцтво про народження [NUMBER] від 17.03.1950 у батьків [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] 06.06.1930 змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується архівною довідкою від 22.02.2023 № Р-30/05-08 (а.с. 14). Крім того у подальшому після реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] 22.11.1951 змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 22.10.1951 (а.с. 15). При цьому до реєстрації вище указаного шлюбу [INFO] народилась [PERSON] . Однак у свідоцтві про її народження № [NUMBER] її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Таким чином у вказаному свідоцтві про народження неправильно указано прізвище матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відповідно до змісту архівної довідки від 23.03.2022 № Р-7/05-08 у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 18). Зі свідоцтва про народження від 06.06.2006 серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася позивачка [PERSON] . Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.06.2006 року серії [NUMBER] (а.с. 20). Дослідивши вищезазначені\~документи суд\~дійшов висновку,\~що [PERSON] і\~ [PERSON] \~були рідними\~братами,\~що,\~у свою\~чергу,\~свідчить про\~те,\~що [PERSON] \~та [PERSON] є троюрідними сестрами. На підтвердження родинних відносин стороною позивача також надано копії роздруківок сімейних фотокарток, взаємних листів та листівок з привітаннями, а також копію товарного чеку від 14.01.2022 № 1 про оплату витрат у розмірі 4750,00 грн, пов`язаних з похованням (а.с. 63-72). Ураховуючи розбіжності у особистих документах [PERSON] державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Гончаренко Ю.І. дійшла висновку про те, що позивачка [PERSON] хоча і прийняла спадщину після [PERSON] , однак не надала документів, які підтверджують факт родинних відносин та ступінь споріднення між нею та спадкодавицею [PERSON] . З огляду на вказане постановою державного нотаріуса від 08.02.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно (а.с. 31-32). З довідки державного нотаріуса Гончаренко Ю.І. від 08.02.2023 № 72/02-31 вбачається, що крім [PERSON] заяв про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у Корсунь-Шевченківську державну нотаріальну контору Черкаської області ніхто не подавав (а.с. 52). Таким чином, необхідність встановлення вказаного факту родинних відносин зумовлена бажанням позивача оформити своє право власності на квартиру, що належала [PERSON] . Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, яка відповідно до ст.\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Оскільки встановлення юридичного факту щодо наявності родинних відносин потрібно заявнику задля досягнення юридичних наслідків у вигляді реалізації своїх спадкових прав, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог позивачки про встановлення факту родинних відносин між нею та її померлою троюрідною сестрою. Ураховуючи викладене, беручи до уваги обумовленість заявлених вимог у цій частині настанням юридичних наслідків у вигляді можливості позивачки реалізувати свої спадкові права, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про визнати за позивачкою права власності на вищевказане нерухоме майно (квартиру) суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач ставить питання про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на квартиру, яка належала [PERSON] . Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~№ 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні було встановлено, що державний нотаріус визнав факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини за законом у встановленому порядку, проте відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину виключно з підстави відсутності документа, що підтверджує родинні відносини та ступінь споріднення спадкодавця та спадкоємця. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивачем доведено, що вона відповідно до приписів чинного законодавства вступила у спадщину після смерті [PERSON] , якій на праві приватної власності належала квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак після установлення судом факту родинних відносин у цій справі, визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе у позасудовому порядку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial