Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

[PERSON] (далі-позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.09.2022 відділом реєстрації актів громадського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №235. Після розірвання шлюбу позивачка прохала суд залишити прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 07.09.2002 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останніх років стосунки з чоловіком почали погіршуватися, вони мають різні погляди на життя, тому почуття любові та поваги між ними втрачено. Починаючи з травня 2022 року відносини між сторонами як подружжям фактично припинилися, вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, ведуть окремі бюджети. За даних обставин позивачка вказує на неможливість подальшого збереження шлюбу, оскільки це суперечитиме її інтересам, а також інтересам дітей. Сторонами досягнуто усної домовленості щодо місця проживання дітей та участі батька у їх вихованні. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 17.04.2023 визначено по вказаній цивільній справі головуючу суддю Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання, призначене на 26.05.2023, не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] адвокат Колосов А.В. електронним шляхом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні та просять не надавати строку для примирення. Відповідач у судове засідання, яке призначене на 26.05.2023, не з`явився, про час та день розгляду справі повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~укладено\~шлюб,\~зареєстрований\~07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №235. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначені факти підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.03.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1098; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3339. \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України\~). Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України\~ суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхніх дітей, суду не надано. Враховуючи вищевикладене,\~та визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають\~задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд залишає позивачці [PERSON] прізвище " [PERSON] ". Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Частиною 2 статті 142 передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Outcome: approved