Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У березні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 30 липня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] позивач народила сина - [PERSON] . Хоча сторони і перебували в зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини, однак разом вже не проживали та спільного господарства не вели, відповідач не є біологічним батьком дитини. 29 серпня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач [PERSON] не цікавиться життям дитини, не бере участі у його вихованні, а також не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що надав нотаріальну згоду, оскільки він не являється батьком дитини. З цих підстав позивач просить суд позов задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 березня 2023 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 15 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. Позивач у підготовчому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідач не являється біологічним батьком дитини. В графу батьком його записано з підстав того, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідач життям та розвитком дитини ніколи не цікавився, участі в його житті не брав. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , з огляду на те, що він не являється біологічним батьком дитини. Ніколи родинних відносин з дитиною не підтримував. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Калитянської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, з огляду на що суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого представника третьої особи. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 30 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 892. (а.с. 14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Києві, у графі батько вказано [PERSON] , в графі мати - [PERSON] (а.с. 15). Згнідно свідоцтва серії [NUMBER] , вданого 29 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 455 від 29 серпня 2007 року (а.с. 17). 12 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 19) З акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] , від 29 жовтня 2022 року, вбачається, що [PERSON] разом з [PERSON] не проживає, його вихованням не займається. З довідки Семиполківського ліцею Калитянської селищної ради № 01-20/113 від 20 жовтня 2022 року за підписом директора [PERSON] , виданій [PERSON] , матері [PERSON] , випускника 9-Б класу, вбачається, що батько дитини [PERSON] контаку зі школою не підтримував, успішністю дитини не цікавиться (а.с. 21). Згідно нотаріально посвідченої та зареєстрованої в реєстрі за № 3-1588 заяви від 13 серпня 2009 [PERSON] відмовляється від батьківських прав на свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 189). Окрім того, 13 серпня 2009 року відповідачем [PERSON] оформлено заяву, яку було посвідчено дерджавним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Саніною Л..А., про те, що він відмовляється від батьківських прав на свого малолітнього сина [PERSON] (а.с. 18). Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради суду надано висновок № 172 від 20 грудня 2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку, з метою захисту прав та інтересів дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки і піклування в особі Виконавчого комітету калитянської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 22-23). Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Бездіяльність батьків повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину. Частина четверта статті 5 Сімейного кодексу України закріплює, що держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що у порядку, встановленому законодавством, держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної юридичної допомоги, необхідної для забезпечення захисту їх прав. Згідно пункту 5 абзацу 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», однією з основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування є захист особистих прав та інтересів таких дітей. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Суд погоджується з висновком Виконавчого комітету Калитянської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ним батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання сина [PERSON] , що свідчить про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Також суд приймає до уваги пояснення відповідача щодо того, що він не являється біологічним батьком дитини, а також нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підстав і положення ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені грн. та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved