Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

У січні 2023 року позивач [PERSON] , через представника - адвоката Конюшка Д.Б., звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просив суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 35 744,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] величину втрати товарної вартості у розмірі 9872,00 грн., вартість оцінки збитку у розмірі 2000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та судові витрати у розмірі 14147,20 грн. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 18.09.2022 о 13 год. 05 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Peugeot 308», р/н [NUMBER] , в м. Київ по пр. Червоної Калини (Маяковського), 30, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashqai», р/н [NUMBER] , що на праві приватної власності належить [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2022 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок, якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнано [PERSON] . На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на дату ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ №АР/2774009, виданого ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», дійсного на дату ДТП. Відповідно до Звіту № 16 від 20.10.2022 про оцінку автомобіля Nissan Qashq 1.21, номерний знак [NUMBER] , складеного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу (коефіцієнт фізичного зносу складає 0,00) складає 35 744,00 грн., які позивач просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31.03.2023 через електронну пошту суду, а 03.04.2023 засобами поштового зв`язку від представника позивача - адвоката Конюшка Д.Б. надійшла заява, в якій він просить суд прийняти відмову від позову в частині вимог до відповідача-2 - [PERSON] та закрити провадження у справі №754/1288/23 в частині вимог до відповідача-2; продовжити розгляд справи в частині вимог до відповідача-1 - ПрАТ «СК «УСС». У судове засідання 24.05.2023 сторони не з`явилися. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.05.2023 прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині вимог до відповідача-2 - [PERSON] . Провадження у справі № 754/1288/23 за позовом [PERSON] в частині вимог до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову. Представник ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомлялося про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки за допомогою системи «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду даної справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову до відповідача-1 з таких підстав. [PERSON] , 18.09.2022 о 13:05 год., керуючи автомобілем, марки «Peugeot 308», номерний знак [NUMBER] , в м. Київ по пр. Червоної Калини (Маяковського), 30, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, та здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Nissan Qashqai», номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Деснянського районного суду м. Києва 12 жовтня 2022 року у справі № 754/8640/22 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Peugeot 308», номерний знак [NUMBER] , станом на дату настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР2774009. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач в досудовому порядку, як власник транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», номерний знак [NUMBER] , у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Для розрахунку страхового відшкодування, позивач самостійно замовив оцінку завданого йому збитку у незалежного суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс». Вказаний суб`єкт оціночної діяльності на замовлення позивача проводив огляд транспортного засобу, що підтверджується протоколом огляду від 19.10.2022 та інші дії для визначення в подальшому розміру матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу в ДТП. За результатами проведення оцінки вартості матеріального збитку, на замовлення позивача, було складено звіт № 16 від 20.10.2022 про оцінку автомобіля Nissan Qashqаі 1.2і, номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Qashqаі, номерний знак [NUMBER] з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 35744,00 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто як потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Разом з тим, у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Вказаний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19). З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна подія сталася 18.09.2022 з вини застрахованої відповідачем-1 особи, у зв`язку з чим відповідач-1 зобов`язаний виплатити позивачу страхове відшкодування. Позивач не звертався до відповідача-1 із заявою про виплату страхового відшкодування, а скористався правом на захист в судовому порядку. Розмір завданої позивачу шкоди в сумі 35774,00 грн. підтверджується звітом № 16 від 20.10.2022 про оцінку автомобіля Nissan Qashqаі 1.2і, номерний знак [NUMBER] . У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 35 744,00 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved