Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 126 453,50 грн. та судових витрат. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.11.2008. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила свою згоду з тим, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. 26.11.2008 відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та надано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 100\~000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому посилаючись на ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1054, 549, 610, 617, 598, 599, 1050 ЦК України, позивач просить суд стягнути з [PERSON] 126\~453,50 грн. заборгованості за кредитним договором від 26.11.2008, яка складається з: 103\~446,64 грн. заборгованість за кредитом, 23006,86 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Також просить стягнути з відповідача сплачений при подані позову до суду судовий збір. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, в позові наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 26 листопада 2008 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій зазначено, що вона виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитку «УНІВЕРСАЛЬНА», кредитний ліміт встановлений у розмірі 500 грн., базова процентна ставка за кредитом становить 2,5% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 22). У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 26 листопада 2008 року заяву, відповідач приєднався до запропонованих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та які разом із Пам`яткою клієнта і Тарифами погодився вважати складовими частинами договору банківського обслуговування. Також 26 листопада 2008 року відповідач підписала «СПРАВКУ ОБ УСЛОВИЯХ КРЕДИТОВАНИЯ С ИСПОЛЬЗОВАНИЕМ КРЕДИТКИ «УНИВЕРСАЛЬНАЯ, 55 ДНЕЙ ЛЬГОТНОГО ПЕРИОДА» (мовою оригіналу) в якій зазначено, що «базовая % ставка, в месяц (начисляется на остаток задолжености исходя из расчета 360 дней в году)» (мовою оригіналу) складає 2,5% (а.с.23). Інших документів з підписом клієнта позивач не надав. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] » вбачається, що відповідачу було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 500 грн., який потім неодноразово змінювався, максимальний кредитний ліміт було встановлено 04.02.2022 у розмірі 100\~000 грн. (а.с.20). Відповідачу були видані наступні кредитні карти: карта Універсальна № [NUMBER] (відкрита 26.11.2008, термін дії 12/2011), карта Універсальна № [NUMBER] (відкрита 04.08.2011, термін дії 05/2015), карта Універсальна [NUMBER] (відкрита 09.03.2017, термін дії 09/20), карта Універсальна [NUMBER] (відкрита 23.02.2018, термін дії 01/22), карта Універсальна [NUMBER] (відкрита 04.02.2012, термін дії 03/26), що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.21). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 26.11.2008 з 26.01.2017 року у [PERSON] виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 499,60 грн., яка потім змінювалась, погашалась та періодично зростала, що дає підстави для висновку про те, що вона отримала кредитні кошти та користувалася ними (а.с. 4-19). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.11.2008 станом на 27.02.2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 126\~453,50 грн., яка складається з: 103\~446,64 грн. заборгованість за кредитом, 23 006,86 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 4-19). Також користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою за договором б/н за період з 26.11.2008-03.03.2023 (а.с.50-109). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються в даному випадку банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві про приєднання від 26.11.2008 року та у СПРАВКЕ ОБ УСЛОВИЯХ КРЕДИТОВАНИЯ С ИСПОЛЬЗОВАНИЕМ КРЕДИТКИ «УНИВЕРСАЛЬНАЯ, 55 ДНЕЙ ЛЬГОТНОГО ПЕРИОДА» (мовою оригіналу), які було підписано відповідачем, розмір відсотків за користування кредитом становить 2,5 % на місяць (30 % річних). Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір вказаних складових і порядок їх нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.11.2008 року, Позивач посилався на «Умови та правила надання банківських послу» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Однак як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.11.2008 процентна ставка за користування кредитом неодноразово змінювалася та складала: з 26.11.2008 30 % річних (2,5 % на місяць), з 01.09.2014 34,80 % річних (2,9 % на місяць), з 01.04.2015 43,20 % річних (3,6 % на місяць), з 01.03.2017 42 % річних (3,5 % на місяць), з 01.08.2020 40,8 % річних (3,4 % на місяць), з 01.04.2022 20,4 % річних (1,7 % на місяць), з 01.06.2022 40,8 % річних (3,4 % на місяць) (а.с.4-19). Суд звертає увагу, що в той час як процентна ставка за користування кредитом становила 30 % річних (2,5 % на місяць), відповідачем повністю було внесено кошти на погашення заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 26.11.2008, де зокрема зазначено, що станом на 31.10.2015 заборгованість за процентами становить 0 грн. (а.с.4-19). Позивачем не надано доказів про належне повідомлення відповідача про зміну умов кредитування в частині зміни розміру процентної ставки за користування кредитом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої позивачем суми відсотків за користування кредитом. За вказаних обставин, оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 103 446 грн. 64 коп. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з положень п.3. ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (82 %), суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме: 2 200 грн. 88 коп.

Outcome: partial