Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

27 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те що, вона перебуває в шлюбі з відповідачем, за час якого у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку в добровільному порядку не надає. Відповідно до судового наказу виданого 03.03.2023 року Великобагачанським районним судом Полтавської області з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу). Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на своє особисте утримання до досягнення дитиною трьох річного віку в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце ролзгляду справи не з`явилася (а.с. 18, 21), подала до суду заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 24). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце ролзгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився (а.с. 17, 19), подав до суду заява з проханням провести судове засідання у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує протии їх зодоволення (а.с. 25). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 7 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Великобагачанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 63 (а.с. 6). Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утриманні (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, необхіною умовою утримання дружини, зя кою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матріальну допомогу. Сімейним законодавством право дружини-матері на утриманні від чоловіка-батька до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матерільного становища, за умови, що чоловік можу надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка не працює, інших джерел доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі напридбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України). Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 50 відсотків в сумі 536,80 гривень на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved