Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Киві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.03.2001 року між Науково-виробничою фірмою «КЛІО-К» ЛТД в особі Генерального директора Куц Тетяни Ігорівни та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 14.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберською Оленою Юріївною надіслано інформацію до компетентних органів, у якій зазначено, що в провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коберської Олени Юріївни знаходиться спадкова справа №13/2021 щодо майна померлого громадянина [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, та який на момент смерті проживав та був зареєстрованим до смерті у квартирі [ADDRESS] . Так, спадкоємцями за законом, станом на 14.02.2022, по спадковій справі №13/2021 щодо майна померлого [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, згідно строку встановленого для її прийняття. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2022, яка була сформована приватним нотаріусом Коберською Оленою Юріївною, квартира [ADDRESS] , перебуває під арештом, у зв`язку із чим оформлення квартири в порядку спадкування є неможливим. Так, [PERSON] звернулась з відповідною заявою до Першої Київської державної нотаріальної контори, у відповідь на яку, отримала копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.05.2011, яка була винесена державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції у м. Києві, згідно якої було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , та яка перебувала у власності Науково-виробничої фірми «КЛІО-К» ЛТД. Окрім цього, 17.04.2023 Подільським відділом державної виконавчої служби у м. Киві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву [PERSON] надано відповідь, якою повідомлено, що перевіркою даних, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що станом на 17.04.2023 року виконавчі документи про стягнення заборгованості з [PERSON] , [INFO] , на виконанні у відділі не перебували та не перебувають. Надати інформацію на підставі якого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на вище зазначену квартиру не виявляється можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006 року. Враховуючи те, що у відділі відсутня інформація щодо виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] , вилучення даного обтяження не належить до компетенції Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а відтак арешт на майно може бути знятий за рішенням суду. Ухвалою суду від 04.05.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вказана ухвала суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлялись відповідачу та третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, та були отримані усіма учасниками справи, що підтверджується їх власноручними підписами у повідомленні про вручення поштового відправлення в графі «особисто» та в графі «вручено за довіреністю». У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 29.05.2023 за допомогою поштового відправлення на адресу суду від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у спільному конверті надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 20.03.2001 року між Науково-виробничою фірмою «КЛІО-К» ЛТД в особі Генерального директора Куц Тетяни Ігорівни та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , копія якого наяна в матеріалах справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №195. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберською Оленою Юріївною була заведена спадкова справа №13/2021 щодо майна померлого громадянина [PERSON] , спадкоємцями майна якого за законом є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, згідно строку встановленого для її прийняття. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2022, яка була сформована приватним нотаріусом Коберською Оленою Юріївною, квартира [ADDRESS] , перебуває під арештом, на підставі винесеної постанови державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.05.2011. Так, згідно винесеної постанови про арешт майна, власником квартири [ADDRESS] , в даному випадку боржника у ній зазначено Науково-виробничу фірму «КЛІО-К» ЛТД. В матеріалах справи також міститься відповідь Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Киві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій зазначено, що перевіркою даних, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що станом на 17.04.2023 року виконавчі документи про стягнення заборгованості з [PERSON] , [INFO] , на виконанні у відділі не перебували та не перебувають. Надати інформацію на підставі якого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на вище зазначену квартиру не виявляється можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006 року. Враховуючи те, що у відділі відсутня інформація щодо виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] , вилучення даного обтяження не належить до компетенції Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами чч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач хоче реалізувати свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не може цього зробити через наявність обтяження на належне їй майно, при цьому будь-які борги як у померлого, так і у неї відсутні. Враховуючи те, що право позивача на спадкування за законом порушується, при цьому будь-яких підстав для продовження обтяження на майно судом не встановлено, а відтак право останньої підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved