Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідача) на його користь 13623, 58 грн. 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем було вчинено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 53 300,00 гривень, що підтверджується письмовою розпискою відповідача написаною власноручно 06 серпня 2020 року. За домовленістю сторін відповідач зобов`язався повертати кошти рівними частинами не менше 2 500,00 гривень кожні 15 днів. Боржник свої зобов`язання перед кредитором по розписці виконав частково, повернув кредитору 16930,00 гривень, внаслідок чого за боржником станом на 08 червня 2021 року за розпискою обліковувалася заборгованість 36 370,00 гривень. Рішенням від 02 листопада 2022 року у справі №559/1123/21 Рівненський міський суд Рівненської області позов задовольнив повністю, стягнув з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 36 370,00 гривень основного боргу та 908,00 гривень судового збору. Отже, позивач скористався своїм правом, визначеним 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, відповідно станом на 08 червня 2021 року (дата відкриття провадження у справі №559/1123/21 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області) за відповідачем обліковувалася заборгованість у розмірі 36 370,00 гривень. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2022 року у справі №559/1123/21 набрало законної сили та Відповідачем не оскаржувалося. З огляду\~на наведене\~із відповідача\~підлягає стягненню\~13\~623,58\~гривень 3% річних та інфляційних втрат, які просить стягнути. Представник позивача [PERSON] , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочого розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів роботи відповідні правові висновки. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року ( справа № 6-63цс13 ) і є обов`язковою для застосування судами України. 06 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем було вчинено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 53300, 00 гривень, що підтверджується письмовою розпискою відповідача написаною власноручно 06 серпня 2020 року. За домовленістю сторін відповідач зобов`язався повертати кошти рівними частинами не менше 2 500,00 гривень кожні 15 днів (а.с. 3). Рішенням від 02 листопада 2022 року у справі №559/1123/21 Рівненський міський суд Рівненської області стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 36 370,00 гривень основного боргу та 908,00 гривень судового збору (а.с. 7-8). За приписами статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позик)' частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 08 червня 2021 року (дата відкриття провадження у справі №559/1123/21 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області) за відповідачем обліковувалася заборгованість у розмірі 36 370,00 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку, з яким погоджуєтьсяя суд, розмір інфляційних втрат за період червень 2021 січень 2023 скаладає 11737, 32 грн, розмір 3% річних за період 09.06.2021-01.03.2023 складає 1886, 26 грн. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved