Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання право власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що в січні 2017 року між, [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди у продажі двокімнатної квартири за номером [ADDRESS] , двокімнатна квартира загальною площею 46,0кв.м. Право власності підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видано виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради села Войнашівка Барського району Вінницької області, 01.10.1998 року. [INFO] [PERSON] померла. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є її син [PERSON] , на ім`я якого [PERSON] склала заповіт. [PERSON] знав про нашу домовленість з матір`ю і не заперечував проти оформлення та визнання права власності на ім`я позивача, так як з ним позивач розрахувалась у повному обсязі, про що була написана розписка у простій письмовій формі про отримання ними коштів за продаж квартири. Допомагати в зборі та оформленні документів взялася [PERSON] , яка взяла на себе обов`язок підготувати відповідні документи для нотаріального посвідчення переходу права власності на квартиру до 10 січня2019 року і отримала аванс на виготовлення документів в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, в якості застави запропонувала металевий гараж за номером 78, ліворуч траси в гаражному кооперативі Мотор, що знаходиться на території Курахівської ОТГ, але через деякий час вона перестала відповідати на вимоги позивача, телефонні дзвінки, зв`язку з нею немає. Позивач вважає, що фактично з січня 2017 року вона набула права власника на двокімнатну квартиру за номером [ADDRESS] , загальною площею 46,0 кв.м. Вищевказаною двокімнатною квартирою житловим будинком за номером [ADDRESS] , позивач користується та розпоряджається з січня 2017 року по теперішній час, але зареєструвати її на себе не має можливості. Враховуючи дані факти, вважає, що в результаті написання вище вказаної розписки позивач набула права власності на нерухоме майно: двокімнатної квартири за номером [ADDRESS] , загальною площею 46,0 кв.м. В зв`язку із невиконанням умов договору [PERSON] та неповерненням коштів, взятих в якості авансу вважаю справедливим визнати право власності на заставне майно. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що майно належить їй на праві власності, тому звертається з позовом до суду оскільки інших способів захисту свого порушеного матеріального права не бачить. У судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 638 ЦК України, передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved