Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася в суд з позовом до Рогатинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , та визнання права власності на 1/2 частину даного домоволодіння як члена колишнього колгоспного двору. Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року вона проживала у вказаному домоволодінні та була членом колгоспного двору. Також у вказаному домоволодінні проживала її мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона є спадкоємцем, яка має право на спадкування 1/2 частини домоволодіння за заповітом після смерті матері. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Спадщину прийняла, однак коли звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Падучак І.І. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який збудований в 1967 році, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи "колгоспний двір».У ньому проживали [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується копією довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради № 21 від 04 травня 2023 року та випискою з погосподарської книги . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2006 року Потіцькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на частину даного домоволодіння. З копії заповіту від 15 липня 2006 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Потіцької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла позивачу по справі [PERSON] . Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори постановою від 22 квітня 2023 року № 276/02-31 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Відповідно до вказаної постанови єдиним спадкоємцем померлої є її дочка [PERSON] . Із копії технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 07 березня 2023 року №105 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 74,3 кв.м., житловою площею 53,4 кв.м., літня кухня площею 17,8 кв.м., стайня-стодола площею 33,0 кв.м., гараж площею 16,2 кв.м., убиральня площею 1,4 кв.м., ворота площею 7,0 кв.м., огорожа площею 58,8 кв.м. , криниця площею 6,0 м.п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 02 травня 2023 року становить 96 800,00 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен із членів даного двору, тобто [PERSON] та [PERSON] мали по 1/2 частці у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За змістом ст.ст.1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва пр Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивачка набула право власності на житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved