Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

22.05.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території (заява підписана представником заявниці - адвокатом Темченком С.Л. (діє на підставі ордеру від 21.05.2023р. а.с.№17). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.05.2023р. заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.№18). В обґрунтування\~ вимог\~ представник\~ заявниці\~ адвокат\~Темченко С.Л.\~посилався \~на \~те,\~що [INFO] \~у с.\~Боброве,\~Сєвєродонецького району,\~Луганської області\~померла мати\~заявниці [PERSON] . Отримати свідоцтво про смерть матері заявниця на сьогоднішній день не має можливості, оскільки документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Представник заявниці просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Севастополь, АРК, яка померла [INFO] у с. Боброве, м. Сєвєродонецька, Луганської області. В судове засідання 24.05.2023р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. № 19-23). Заявниця [PERSON] 24.05.2023р. до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала (а.с.№24). Представник заінтересованої особи в судове засідання 24.05.2023р. не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№22-23), про причини неявки суд не сповістив. У відповідності до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу в судовому засіданні 24.05.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами. \~ \~ \~ \~ Суд,\~вивчивши матеріали\~ справи,\~ вважає,\~що заява\~ [PERSON] \~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Законом України від 21.04.2022р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1-1 Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зокрема, до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України віднесено Сєвєродонецьку міську територіальну громаду з 25.06.2022р. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 29.03.1972р. Борівською с/р, Лисичанського району, Ворошиловградської області, актовий запис № 1 від 29.03.1972р. та копією свідоцтва про шлюб, яке видане 14.10.2006р. Борівською селищною Радою міста Сєвєродонецька Луганської області, актовий запис № 6 від 14.10.2006р. (а.с.№7, 8). [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, народилася у м. Севастополі, АРК, що підтверджується свідоцтвом про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № [NUMBER] (а.с.№13). Заявниця отримала довідку про смерть для виплати одноразової допомоги на поховання № 518 від 17.11.2022р., з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Севастополя, АРК померла [INFO] в сел. Боброве, м. Сєвєродонецька, Луганської області та причиною смерті вказана гостра серцево-судинна недостатність (а.с.№11 зворотна сторона). Крім того, до заяви про встановлення факту смерті подане свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Севастополя, АРК, видане (далі мовою оригіналу) Отделом записи актов гражданского состояния Новоайдарского районного управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики, актовий запис № 518 від 17.11.2022р. (а.с.№12). Заявниця позбавлена можливості отримати уповноваженим органом свідоцтво про смерть, оскільки у неї наявні лише документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що представником заявниці надані документи, які свідчать про те, що її мати [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] і реєстрація її смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через об`єктивні причини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON] та встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки м. Севастополя, АРК, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] у с. Боброве, м. Сєвєродонецька, Луганської області внаслідок гострої серцево-судинної недостатності. При ухваленні рішення судом також враховано, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved