Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 02.11.2022 року звернувся Орган опіки та піклування Роздорської селищної ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві представник позивача посилався на те, що на території Роздорської селищної ради за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] , [INFO] , мати двох дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, обстеження дітей у спеціалістів, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; часто залишає дітей без нагляду, не може пояснити де перебуває її син, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, бо веде аморальний спосіб життя - пропадає з місця проживання, вживає алкоголь; не створює умов для отримання сином належної освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками. Сім`я перебуває на соціальному супроводі сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, спеціалістом був визначений комплекс заходів, який передбачає оцінку потреб отримувача послуги, визначення шляхів вирішення основних проблем: навчання та розвиток навичок, спрямованих на подолання та мінімізацію складних життєвих обставин, допомога в оформленні документів. Проведена робота позитивних результатів не дала. З матір`ю [PERSON] постійно проводилася профілактична робота щодо виконання нею батьківських обов`язків у відношенні дітей. Після кожної розмови мати обіцяла змінити спосіб життя, влаштуватися на роботу, пройти медичне обстеження та лікування по встановленню захворювання та інвалідності, припинити вживати алкогольні напої, турбуватися про своїх дітей. Але [PERSON] не виконала ні однієї своєї обіцянки, тому рішенням виконавчого комітету Роздорської селищної ради №100 від 26 жовтня 2022 року, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вилучені з сім`ї та тимчасово влаштовані до дитячого відділення комунального підприємства «Васильківська центральна районна лікарня» Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області» для обстеження та отримання висновку про стан здоров`я. За тиждень перебування дітей в лікарні мати відвідала їх тільки на восьмий день, прийшла з пустими руками, не проявивши турботи про дітей. Тому представник позивача вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 11.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 21.03.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у їх задоволенні, пояснивши, що вона шукала роботу, залежала від співмешканця і вдіяти нічого не могла. Зараз живе у сестри в м.Дніпро, сестра їй допомагає. Якщо вибирати між дітьми і співмешканцем, то вона, однозначно, вибере дітей. Зараз працює. [PERSON] сказав, щоб жила у нього, а коли вона зробить ремонт, то зможе забрати дітей. Заробить гроші і піде до лікарні на обстеження. Діти підростуть і зрозуміють її. Допитаний у судовому засіданні від 24.04.2023 року свідок [PERSON] суду пояснив, що він почав працювати на посаді заступника селищного голови Роздорської селищної ради в кінці 2020 року і за професійним обов`язком виїжджав за місцем мешкання відповідача по справі. Неодноразово [PERSON] роз`яснювалося, про необхідність зміни умов проживання і забезпечення дітей. Під час останньої перевірки співмешканець [PERSON] при членах комісії сказав, щоб старшій дитині дали їсти, він повинен піти і заробити на їжу. Старша дитина була голодна. Крім того, відповідач спала з сином в одному ліжку. Для навчання не було створено жодних умов. Відповідачу неодноразово пропонували пройти медичне обстеження, для того щоб вона отримувала додаткові кошти. [PERSON] постійно обіцяла, що виправить ситуацію, але нічого не робила. Діти були вилучені наприкінці жовтня 2022 року. [PERSON] спочатку проживав у директора школи, але мати жодного разу не прийшла до нього. Якби [PERSON] змінила умови проживання і ставлення до дітей, то їй би повернули дітей, але повертати в ті умови дітей, що і були, то це загроза для їх здоров`я. Менша дитина не розмовляла, а лише жестами показувала, і спала в одному ліжку із співмешканцем [PERSON] . Допитана у судовому засіданні від 24.04.2023 року свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється директором Старовишневецької гімназії. [PERSON] прийшов до їхнього закладу в перший клас, але був згодом залишений повторно в першому класі. До 8 класу навчався. Спочатку вони жили з матір`ю в смт.Роздори. Потім переїхали в с.Старовишневецьке. [PERSON] проживала з співмешканцем [PERSON] , у якого була своя донька [PERSON] , яка придивлялася за [PERSON] . Зі слів [PERSON] його матір часто була відсутня за місцем проживання. Хлопець , якщо можна так сказати, жив у всієї вулиці. Він постійно потребував уваги: до школи неодноразово викликали швидку допомогу. Також знає, що і сусіди викликали швидку допомогу для нього, бо він втратив свідомість. Ми постійно ходили до них додому, складали акти, говорили з матір`ю. Згодом народилася [PERSON] . Були проблеми з харчуванням маленької дитини, тому медсестра приносила суміші. Члени комісії просили [PERSON] , щоб вона пройшла медичну комісію, щоб змогла отримувати пенсію, але вона лише обіцяла, що зробить, але ніяких дій з її сторони не було. Свідок пояснила також, що завжди співмешканця [PERSON] захищала, але у жовтні 2022 року побачила його відношення до старшої дитини: при комісії він говорив, що [PERSON] котлети не можна їсти, яблука не можна їсти і, взагалі, їжу не брати, бо він не заробив на неї. Свідок забрала [PERSON] до себе додому, купила шкільне приладдя, одяг, взуття. Протягом тижня матір так і не прийшла до своєї дитини. Крім того, [PERSON] у школі їв лише, коли залишалися булочки, бо матір грошей на харчування не давала. У судовому засіданні від 24.04.2023 року був заслуханий неповнолітній [PERSON] , який суду пояснив, що не хоче бути з матір`ю через те, що відношення до нього було дуже погане. Його ображали, не давали їсти. Жили вони з сестрою раніше з матір`ю, [PERSON] , [PERSON] та її двома дітьми, а зараз в неї їх вже троє. Він жив у дуже маленькій і холодній кімнаті, спав разом з матір`ю в одному ліжку, щоб було тепліше. [PERSON] не дозволяв навіть двері відчиняти, щоб в кімнаті стало тепліше. [PERSON] спала з [PERSON] у великій кімнаті. Зранку мама йшла на роботу. Його [PERSON] і [PERSON] не годували. Він їв лише ввечері, коли приходила матір. Він боявся брати їжу, бо били за це. [PERSON] годували, а йому [PERSON] і [PERSON] говорили, що не дадуть їсти. Матір також не могля взяти для нього їжу, бо [PERSON] не дозволяв. [PERSON] часто вживав алкоголь і тоді чіплявся до нього, бив. Тому він йшов з дому і гуляв до вечора. Зараз вони з сестрою живуть у [PERSON] і [PERSON] , які їх годують, одягають, проводять час з ними. Нікі краще тут, бо [PERSON] її капцем бив по обличчю, бо вона плакала, і від цього у неї було обличчя синє. Мама тоді хотіла її захистити, але не могла, бо боялася [PERSON] . Тоді [PERSON] дуже погано розмовляла: говорила такі слова «мама, папа, іди, сюди, зроби, чай», а зараз вона вже більше говорить, бо ходить до логопеда, по понеділках і п`ятницях приходить до неї педагог. Вона вже знає тварин, кольори, рахує, стала більш весела, грається і дуже любить обійматися. Спочатку вона до [PERSON] була настороена, боялася його, а зараз вже звикла, бо він грається з нею. Він навчається у восьмому класі. Раніше йому матір купила лише один товстий зошит для всі предметів, [PERSON] не дозволяла митися теплою водою. Зараз сестра ходить на танці, а він - на айкідо і тайський бокс. Також у сестри були рани на голові через те, що був «леп», його здирали і були рани. Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача, неповнолітнього [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, приходить висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.5, 7). [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до своїх дітей, тому Рішенням виконавчого комітету Роздорської селищної ради №100 від 26 жовтня 2022 року, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вилучені з сім`ї та тимчасово влаштовані до дитячого відділення комунального підприємства «Васильківська центральна районна лікарня» Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області» для обстеження та отримання висновку про стан здоров`я (а.с.12-16). Відповідно до характеристики від 16.02.2023 року за вих. №180/01-17, виданої головою виконавчого комітету Роздорської селищної ради Забудько С., [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання характеризується негативно, надходили скарги від співмешканця, його доньки, депутата їхнього округу про вживання нею алкогольних напоїв, безвідповідального ставлення до утримання неповнолітніх дітей та залишення їх без нагляду на тривалий час (а.с.74). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 03.12.2020 року, 21.12.2021 року, 20.10.2022 року, 21.10.2022 року, 30.01.2023 року, за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та співмешканцем [PERSON] , [INFO] . Мати дітей не працює, доходів не має, вживає періодично алкоголь, син часто йде із дому, тому що боїться вітчима. [PERSON] не може пояснити де знаходиться її син, робить вигляд що він тільки вийшов з дому (а.с.75-79). Відповідно до висновку комісії з питань захисту дитини Служби у справах дітей виконавчого комітету Роздорської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Роздорської селищної ради №147 від 22.12.2022 року, доцільним є позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.58-62). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх, навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дітей як складову виховання, а тому позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з такого. Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини, відповідно до ст.180, ст.181 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач просить суд визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, тобто в мінімальному розмірі, встановленому ст.ст.182, 183 СК України. Відтак, за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст.192 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved