Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

АТ «ПУМБ» 01 травня 2023 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2023 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 02 серпня 2022 року на підставі заяви про приєднання до договору про видачу обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 308589753 позивачем було відкрито відповідачеві поточний рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] у валюті євро. До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa. 24 вересня 2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі 2\~695,95 євро, замість вірної суми у розмірі 26,96 євро за двома операціями з-за кордону на загальну суму 109\~718,61 малагасійських аріарі з конвертацією цих коштів у євро. По всім переказам із-за кордону, здійсненим у валюті малагасійський аріарі внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказів зараховувалися суми у стократному розмірі від ініційованої суми переказу. Також у листі МПС Visa від 02 лютого 2023 року на запит АТ «ПУМБ» про реквізити платіжних операцій з переказу коштів з використанням платіжних інструментів (платіжних карток) Visa International у валюті малагасійський аріарі, що були виконані з конвертацією у валюту розрахунку з МПС Visa International мало місце два перекази з використанням реквізитів платіжної картки відповідача, ініційовані платником 24 вересня 2022 року о 19:10:38 годині на суму 35\~280,68 малагасійських аріарі та 24 вересня 2022 року о 19:12:36 годині на суму 74\~437,93 малагасійських аріарі, на загальну суму 109\~718,61 малагасійських аріарі, а не на суму 10\~971\~861,00 малагасійських аріарі. Використання помилкових розрізів по переказу на суму 109\~718,61 малагасійських аріарі при розрахунку суми зарахування на рахунок отримувача підтверджується випискою по рахунку відповідача. Після виявлення помилки з безпідставного зарахування коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення відповідачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, АТ «ПУМБ» здійснено коригування сум по рахунку, у зв`язку з чим 26 вересня 2022 року виник несанкціонований (технічний) овердрафт у розмірі 2\~668,05 євро, що є майном, отриманим відповідачем без достатньої правової підстави. При цьому, від МПС Visa позивачем отримано 26,56 доларів США. Таким чином, відповідачем було отримано грошові кошти у розмірі 2\~668,36 євро без достатніх правових підстав внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ». Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] після зарахування грошових коштів на його рахунок, ним здійснювалися видаткові операції. Листом від 28 жовтня 2022 року позивачем з метою досудового врегулювання спору було направлено вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом, яка відповідачем отримана не була. 19 грудня 2022 року позивач повторно направив [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом, яку ним також отримано не було. Станом на теперішній час грошові кошти у розмірі 2\~668,05 євро відповідачем у добровільному порядку повернуті не були. Просив стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2\~668,05 євро. Представник позивача у своїй заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та дату судового розгляду повідомлений в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 308589753 (а.с. 56-58), йому було відкрито рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] (а.с. 58) і видано платіжну картку (а.с. 60). 24 вересня 2022 року на картковий рахунок [PERSON] було здійснені два грошових перекази (а.с. 68) за унікальним номером транзакції 748711222670001608818861 та 74871122267000160807468 на загальну суму 109\~718,61 малагасійських аріарі, що еквівалентно 26,56 доларам США (а.с. 76). На рахунок [PERSON] , відкритий в АТ «ПУМБ», було зараховано 2\~695,32 євро (а.с. 59). Листами від 28 жовтня 2022 року та 19 грудня 2022 року АТ «ПУМБ» на адресу відповідача направив вимоги про повернення грошових коштів за несанкціонований овердрафт (а.с. 116, 117, 118, 119), які [PERSON] отримані не були, грошові кошти не повернуті. Внаслідок помилки у роботі процесингового центру ПАТ «ПУМБ» щодо фінансових транзакцій, що зараховувалися на рахунки отримувачів, відкритих в АТ «ПУМБ», під час здійснення міжнародних переказів малагасійських аріарі, які оброблялися за допомогою програмного забезпечення ІТМ, в зв`язку з чим виник несанкціонований овердрафту на картках банку через те, що програмні компоненти, які визначають «параметр експоненти», який визначає кількість цифр в кінці суми мають бути відокремленими комою, не було реалізовані. В наслідок чого, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів, відкритих в АТ «ПУМБ», були зараховані суми в стократному розмірі від фактичних сум, які мали би бути зарахованими. Згідно з ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1 ст.\~1213\~ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: - набуття або збереження майна; - набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); - відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання\~глави 83\~ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212\~ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 177\~ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою статті 202\~ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212\~ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду\~від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19. На підтвердження позовних вимог банком надано виписки по рахункам за інтернет-картами, які відображають всі проведені операції з відображенням загальної суми зарахування, часу її зарахування та виведення залишку. Додатково надавалися виписки саме за період проведення відповідних перерахунків транзакцій за курсом на дату проведення таких транзакцій. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту, такий документ є належним доказом для облікових цілей та регістром аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Згідно зі\~статтею 1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню безпідставно отримані кошти у розмірі 2\~668,05 євро. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2\~481 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved