Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» 02.02.2023 року звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Свою позовну заяву обґрунтовує наступним: 27.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна та Товариством з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал було укладено Договір факторінгу №2712-01, відповідно до умов якого ТОВ Авентус Україна (первісний кредитор) відступило ТОВ Вердикт Капітал (новий кредитор) право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1172596 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ Авентус Україна та позичальником [PERSON] ТОВ Авентус Україна свої зобов`язання за договором виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. відповідачу, що підтверджується платіжними дорученнями. У порушення умов договору, свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, в результаті чого станом на 18.01.2023 року загальний розмір заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21480,29 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту -10000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 8100,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2012,59 грн., нараховані 3% річних - 300,82 грн., інфляційні втрати - 1066,88 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по справі. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 21.02.2023 року та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, та додатково направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача та без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви, або клопотання, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання сторін по справі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.08.2019 року між ТОВ Авентус Україна та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1172596, відповідно до умов якого відповідач отримав 10000,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору - відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати на рахунок банку сплати платежів в повному обсязі. 27.12.2019 року між ТОВ Авентус Україна та ТОВ Вердикт Капітал було укладено Договір факторінгу №2712-01, відповідно до умов якого ТОВ Авентус Україна (первісний кредитор) відступило ТОВ Вердикт Капітал(новий кредитор) право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1172596 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ Авентус Україна та позичальником [PERSON] . Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором, станом на 18.01.2023 року загальний розмір заборгованості становить 21480,29 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту -10000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 8100,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2012,59 грн., нараховані 3% річних - 300,82 грн., інфляційні втрати - 1066,88 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст.1049,1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приписами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач користувалась кредитними коштами, наданими їй на підставі укладеного договору, остання належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1172596 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ Авентус Україна та позичальником [PERSON] . Відповідач (позичальник) не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між відповідачем та первісним кредитором, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат, 3%річних, та надав розрахунок. Між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1ст.141ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу, що підтверджено доданими до позовної заяви квитанціями, розрахунком сум.

Outcome: approved