Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області звернулася з позовом в суд до [PERSON] про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, посилається на те, що виїздом на місце працівниками Служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції Національної поліції, було виявлено, що за дітьми [PERSON] та [PERSON] догляд здійснює бабуся, [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачки вже кілька місяців немає вдома. Працівник Служби у справах дітей ( [PERSON] ), у телефонному режимі, намагалася переконати відповідачку про необхідність повернення до дітей, та виконання батьківських обов`язків. Однак, відповідачка проігнорувала вмовляння. З її слів, вона перебуває в подруги, оскільки це її право, а за дітьми догляне мама. Відповідно до повідомлення КНП «Сторожинецький ЦПМСД», діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на Д-обліку в лікаря невролога. У зв`язку із тим, що відповідачка сама знаходиться на обліку в лікаря-психіатра, на профілактичні огляди, а також за медичною допомогою з дітьми звертається бабуся - [PERSON] . Вона вчасно приходить на огляди, виконує рекомендації лікаря стосовно своїх онуків. Очевидно, що матір не виконує своїх батьківських обов`язків та продовжує ухилятись від їх виконання, проживаючи окремо від дітей. Позивач просить\~відібрати малолітніх\~дітей,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~у матері,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~жительки [ADDRESS] \~без позбавлення\~її батьківських\~прав.Передати дітей для їх подальшого влаштування органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст.223, ст. 280 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради № 306 від 13.12.2022 року визнано доцільним відібрання дітей: \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері, [PERSON] , жительки [ADDRESS] без позбавлення її батьківських прав. 15.11.2022 року до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від бабусі дітей, [PERSON] ., жительки [ADDRESS] про те, що матір, [PERSON] 18.07.2022 року пішла з дому в невідомому напрямку і не повертається. Догляд за дітьми здійснює бабуся. Відповідно до свідоцтв про народження батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повних витягів ДРАЦС від 07.05.19 № 00022785468 та № 00022785639, державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААБ № 404065, відповідач є інвалідом другої групи з дитинства. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 3998 від 16.11.2022 року - відповідачка під час загострення хвороби не може виконувати батьківські обов`язки. Відповідно до повідомлення КНП «Сторожинецький ЦПМСД», діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на Д-обліку в лікаря невролога. У зв`язку із тим, що Відповідачка сама знаходиться на обліку в лікаря-психіатра, на профілактичні огляди, а також за медичною допомогою з дітьми звертається бабуся - [PERSON] . Вона вчасно приходить на огляди, виконує рекомендації лікаря стосовно своїх онуків. Очевидно, що матір не виконує своїх батьківських обов`язків та продовжує ухилятись від їх виконання, проживаючи окремо від дітей. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 11 даного Закону України, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ч. 1ст. 12\~Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 4\~ст.155 Сімейного кодексу України\~передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч.1\~ст.170 Сімейного кодексу України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу. За змістом пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її Фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі N 402/428/16-ц (провадження N 14-327 цс 18). З огляду на обставини справи, а саме враховуючи тривале невиконання матір`ю своїх обов`язків, щодо виховання дітей, а також її злісне ухилення від створення належних побутових умов для підтримання здоров`я дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку - відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав є достатнім заходом впливу на відповідача. Вважаємо, що такі заходи відповідають вимогам закону і мають законну мету - захист інтересів дітей, їх фізичного та емоційного здоров`я та моралі, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З цих підстав суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved