Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У вересні 2022 [PERSON] через представника [PERSON] звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить зобов`язати [PERSON] провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30 листопада 2007 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , згідно пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734 VIII від 15.11.2016 року (на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021 року № 1381-ІХ). В обґрунтування позову вказано, що заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19.05.2014 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30.11.2007 у розмірі 103 021,38 доларів США, що в еквіваленті складає 823 449,88 грн. В подальшому право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшли до [PERSON] згідно договорів про відступлення права вимоги, а ухвалою від 14.09.2020 Приморського районного суду м. Одеси замінено стягувача при виконанні заочного рішення суду від 19.05.2014. Дізнавшись 28.09.2020 з реєстру судових рішень позивач звернулась з апеляційної скаргою на ухвалу суду. Постановою від 27.01.2022 Одеського апеляційного суду ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2020 змінено, викладено в редакції постанови апеляційного суду. Після складання повного тексту вказаної постанови було прийнято рішення в рамках двомісячного строку з дня набрання чинності постановою від 27.01.2022, предметом у якій є права та обов`язки сторін за договором, про реструктуризацію зобов`язань та надіслати на адресу кредитора заяву про проведення реструктуризації у порядку Закону України «Про споживче кредитування». В подальшому постанова апеляційної інстанції від 27.01.2022 була змінена постановою Верховного Суду від 06.07.2022, а позивачем надіслана до суду заява про її роз`яснення. У листопаді 2022 вказана цивільна справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на підставі ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 27.09.2022 про направлення справи за підсудністю. 22.11.2022 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. 23.01.2023 року ухвалою cудді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 21.02.2023. 09.02.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] в обґрунтування якого вказано, що апеляційне провадження у справі про заміну сторони у виконавчому провадженні, на яке посилається позивач, жодним чином не стосується основної заборгованості, яка була стягнута заочним рішенням суду від 19.05.2014 і яке набрало законної сили у 2014 році. Апеляційна скарга на це рішення була подана в лютому 2022, однак через порушення строків та несплату судового збору було відмовлено у відкритті провадження. Таким чином, безпідставними є твердження позивача, що вона дотрималась двомісячного строку на подання заяви до кредитора. Також позивач не отримувала відмови у проведенні реструктуризації, а також не вчинено жодних дій щодо отримання інформації про відсутність простроченої заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2014, що передбачено п. 1 ч. 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». У задоволенні позову відповідач просить відмовити. 15.03.2023 в судовому засіданні ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. 21.03.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Наведено про безпідставність тверджень відповідача у відзиві на позов, звернуто увагу на справу № 522/10464/17, в якій заочним рішенням суду від 14.11.2018 задоволено позов про стягнення 1 685 620,12 грн. заборгованості за тим самим кредитним договором та видано виконавчий лист, однак після перегляду заочного рішення було відмовлено у задоволенні позову, отже існував інший спір про розмір заборгованості та після того протягом двох місяців подана заява про реструктуризацію заборгованості, як передбачено законодавцем. В судових засіданнях представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, надала пояснення по справі, зазначивши, що відраховує двомісячний строк на подання заяви про реструктуризацію кредитної заборгованості від постанови апеляційної інстанції від 27.01.2022, з заявою про перегляд заочного рішення суду від 2014 року не звертались, а була подана апеляційна скарга. З 2020 року вона як представник захищає інтереси позивача по всіх справах. Відповідач в судові засідання не з`являвся, письмова позиція останнього висловлена у відзиві на позов, а тому суд ухвалив проводи розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі Вузовського відділення Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/79729/74/86458 про надання кредиту в сумі 101 500 доларів США на строк до 30.11.2026 року під 12,65 відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими платежами. З матеріалів справи та відкритих джерел вбачається, що 19.05.2014 заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси у справі № 1522/21028/12 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Судом стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у розмірі 103.021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.08.2012 року (1 долар США дорівнює 7, 9930 гривень) складає 823.449 (вісімсот двадцять три тисячі чотириста сорок девять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 760.402 (сімсот шістдесят тисяч чотириста дві) гривні 38 (тридцять вісім) копійок; - заборгованість за відсотками - 41.183 (сорок одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок; - пеня за прострочення тілу кредиту - 3.514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок; - пеня за прострочення відсотків по кредиту - 18.349 (вісімнадцять тисяч триста сорок девять) гривень 69 (шістдесят девять) копійок. Також судом стягнуто судовий збір у розмірі 3.219,00 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень. 31.07.2014 ухвалою Приморського районного суду міста Одеси залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2014 року по цивільній справі № 1522/21028/12. 14.09.2020 ухвалою Приморського районного суду міста Одеси задоволено заяву [PERSON] про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд ухвалив: замінити стягувача при виконанні заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2014 року у справі № 1522/21082/12 за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника [PERSON] ; видати дублікати виконавчих листів у справі №1522/21082/12 за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року; поновити строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі №1522/21082/12 за позовною заявою Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року. За змістом вищевказаної ухвали суду та матеріалів справи вбачається, що 26.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає за оплату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року, а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону кредитора кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. 26.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черпенюх Л.В. за реєстровим №324, відповідно до якого первісний іпотекодержатель АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає та відступає новому іпотекодержателю АТ «Оксі Банк» всю сукупність прав, належних первісному іпотеко держателю за договором іпотеки б/н від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., за реєстровим №5555. 26.02.2020 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає за оплату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року, а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону кредитора кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. 26.02.2020 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черпенюх Л.В. за реєстровим №325, відповідно до якого первісний іпотекодержатель АТ «Оксі Банк» передає та відступає новому іпотекодержателю ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» всю сукупність прав, належних первісному іпотеко держателю за договором іпотеки б/н від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., за реєстровим №5555. 26.02.2020 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та фізичною особою [PERSON] укладено договір відступлення прав вимоги №26-02/20, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає за оплату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року, а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону кредитора кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. 27.02.2020 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та фізичною особою [PERSON] укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. за реєстровим №511, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» передає та відступає новому іпотекодержателю [PERSON] всю сукупність прав, належних первісному іпотеко держателю за договором іпотеки б/н від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., за реєстровим №5555. 27.01.2022 постановою Одеського апеляційного суду змінено ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті залишено без змін. 06.07.2022 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду змінено ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27.01.2022, викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови. Поряд з цим, у справі № 522/10464/17 рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2020 залишено без задоволення позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом вищевказаного рішення вбачається, що 09.06.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ПАТ «Райффайзен банк Аваль» надійшов позов до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованість по відсоткам за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у сумі 64 066,84 доларів США, що по курсу НБУ становить 1 685 620,02 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 25 284,30 грн. У рішенні по справі № 522/10464/17 судом зазначено, що позовні вимоги про стягнення процентів після 19.05.2014 року (тобто, після дати ухвалення рішення про стягнення заборгованості в порядку ч. 2 ст. 10150 ЦК України) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Оскільки у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за процентами, нарахованих в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення відповідних сум, а вимог про застосування наслідків, передбачених ст. 625 ЦК, позивач не заявляв, позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення у зв`язку з безпідставністю. 02.04.2021 ухвалою Одеського апеляційного суду визнано неподаною та повернуто особі, що її подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2020. Після того, 16.08.2022 ухвалою Одеського апеляційного суду у справі № 1522/21028/12 відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 19.05.2014 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі філії Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позивач [PERSON] поштою звернулась до [PERSON] із заявою від 03.02.2022 про реструктуризацію кредитної заборгованості з посиланням на Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті, просила надати розрахунок заборгованості з урахуванням вимог вказаного закону з наданням орієнтовного графіку погашення кредиту протягом 10 років. До матеріалів справи надані копії доказів надіслання поштою позивачем 03.02.2022 на адресу відповідача поштового відправлення з описом вкладених документів - заява про реструктуризацію, а також надано копію зворотного поштового повідомлення (без підпису про отримання). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України). Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. 23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року№ 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7. Так, пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. У підпункті 4 вказаного вище пункту 7 Закону визначені вимоги до заяви про проведення реструктуризації. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У даній справі судом встановлено, що на день набрання чинності пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» не було буд-яких відкритих проваджень предметом спору в яких є права та обов`язки сторін за договором щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, а також судових рішень, які не набрали законної сили, отже із заявою про реструктуризацію боргу позичальник мав звернутися до кредитора протягом загального строку, а саме трьох місяців з дня набрання чинності вищезазначеним пунктом, оскільки станом на той час вже існувало рішення суду від 19.05.2014 про стягнення заборгованості за кредитом, яким було визначено розмір боргового зобов`язання (тіло кредиту, відсотки, пеня) та яке набрало законної сили. Про наявність будь-яких заяв щодо поновлення вказаного строку з матеріалів справи не вбачається. Отже визначальним для обчислення строку для подачі заяви про реструктуризацію зобов`язань передбачених договором є наявність судового рішення про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили. Посилання позивача на інші судові справи та провадження, зокрема на постанову Одеського апеляційного суду від 27.01.2022 у справі № 1522/21028/12, де вирішувалось процесуальне питання про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд вважає безпідставними, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм права. Слід врахувати, що заочне рішення суду від 19.05.2014 у справі № 1522/21028/12 набрало законної сили і на його виконання 17.11.2014 був виданий виконавчий лист, при цьому звертаючись до суду, зокрема у 2014 році із заявою про перегляд заочного рішення від 19.05.2014, апеляційною скаргою на ухвалу суду від 14.09.2020, а також заперечуючи проти позову у справі 522/10464/17 (рішення від 13.07.2020), [PERSON] знала про наявність заочного рішення суду від 19.05.2014 та набрання ним законної сили. Закон України від 13.04.2021 № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» набув чинності 23.04.2021 року, натомість із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості позивач звернулась до відповідача 03.02.2022. Саме по собі звернення [PERSON] у лютому 2022 році з апеляційною скаргою на заочне рішення суду від 19.05.2014 у справі № 1522/21028/12 та постановлення Одеським апеляційним судом 16.08.2022 ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження внаслідок відсутності вмотивованого та обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а також відсутністю доказів про сплату судового збору або ж наявності підстав для звільнення/відстрочення сплати судового збору, на переконання суду, не спростовують встановлених обставин справи про недотримання позивачем встановленої процедури для обов`язкової реструктуризації заборгованості на вимогу останньої як позичальника. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача та необхідність у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed