Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

22.03.2023 акціонерне товариство "Універсал Банк" надіслало до суду позов до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 23 грудня 2020 року в сумі 13286,08 грн та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що 23 грудня 2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість в сумі 13286,08 грн. У судове засідання позивач не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить таких висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 грудня 2020 року [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що [PERSON] просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку. Також визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. У заяві позичальника процентна ставка та розмір кредиту не визначені. Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що між сторонами було узгоджено розмір процентної ставки, розмір кредиту, вид кредитної картки, строк повернення кредиту, умови про зарахування процентів, штрафів до тіла кредиту, а тому у суду відсутні підстави вважати, що сторонами були узгоджені усі істотні умови кредитного договору та між сторонами виникли кредитні правовідносини. Так, позивачем надано суду копію «Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal Bank", в редакції від 24.11.2021, які не підписані ні цифровим, ні власноручним підписом обома сторонами. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, з якими саме Умовами та правилами банківських послуг ознайомився, та які прийняв відповідач. Відповідно до пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Не надано доказів про розмір кредитного ліміту, що встановлювався відповідачу. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом і не може свідчити про умови кредиту. Первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, є виписка. Однак позивач до матеріалів справи її не додав. Верховний Суд у постанові від 18 травня 2022 року у справі 697/302/20 висловив таку позицію, що судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). З урахуванням того, що в анкеті-заяві від 23 листопада 2017 року процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то в стягненні процентів за користування кредитом, пені, комісії суд першої інстанції відмовив вірно. Статтею 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Крім того, в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг вказано, що всі наступні правочини можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Однак в порушення ст. 100 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу, який містить електронний цифровий підпис сторін, на підтвердження укладення кредитного договору, узгодження його істотних умов. Із належних доказів виникнення правовідносин між сторонами є лише анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, яка підписана власноруч сторонами. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про недоведеність і необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, яким він обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги не задоволено, суд вважає, що судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: dismissed