Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

08 травня 2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 серпня 2005 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З вересня 2022 року сторони припинили подружні стосунки за втрати почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідачки судовий збір. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в поданій заяві просив справу слухати у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (вх. №3090/23-вх 31.05.2023). Відповідачка також у своїй заяві позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнала, просила справу слухати у її відсутність та залишити їй прізвище " [PERSON] " (вх. №2984/23-вх 25.05.2023). Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 11 серпня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №48); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 05 травня 2023 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.11, 12). Шлюбні відносини між подружжям припинені за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально.\~Спорів про поділ майна та місце проживання спільних дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України відповідачка надалі має право іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Згідно з ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачка визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті. За такого, з відповідачки на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 536, 80 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Outcome: approved