Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

У березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінвестфакторінг» про захист прав споживачів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року, з метою придбання трактора, знайшовши необхідний трактор на сайті ТОВ «Автоінвестфакторінг», звернувся у Вінницьке представництво . Перед укладанням договору відбулась бесіда між ним та представником відповідача. Остання не дозволили винести договір з метою ґрунтовного ознайомлення з умовами, натомість запропонувала розповісти про всі умови спірного Договору. Представник запевнила, що Позивач отримає трактор протягом 3-х днів після сплати вартості трактора в розмірі 85 000 грн. і в цей же день Позивачу буде доставлено трактор за його адресою. Дана сума була сплачена Позивачем в ден підписання Договору. 18.10.2017 р. між [PERSON] та ТОВ «Автоінвестфакторінг», в особі Степанківської М.А. було укладено Договір № 100251, без назви. Предметом договору є зобов`язання Відповідача вчиняти за винагороду фактичні та юридичні дії, надавати інформаційно-консультаційні послуги з питань отримання Позивачем (замовником) у власність транспортного засобу, ціна обумовлюється окремою заявкою замовника, що є додатком № 1 до даного договору. Укладаючи Договір з Відповідачем, Позивач мав на меті придбати трактор МТЗ-82.1 за ціною 85 000 грн. (як було вказано на сайті). В тому, що він укладає саме такий договір його запевнила представник ТОВ «Автоінвестфакторінг». Позивача вважає, що розмір перерахованих ним коштів не узгоджується з розміром винагороди згідно Договору, а тому кошти набуті без достатньої правової підстави. Зазначає, що сплачені кошти є безпідставно набутими, а тому мають бути стягнуті з відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2020 р. справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінвестфакторінг» про захист прав споживачів було передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим, учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Однак, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач, будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.10.2017 між сторонами було укладено Договір №100251, відповідно до п. 3.1. якого довіритель доручає, а повірений зобов`язується вчинити за винагороду фактичні юридичні дії, надавати інформаційно-консультаційні послуги з питання отримання замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) мінітрактору (а.с.11-15). В той же день через відділення ПАТ «Приватбанку» позивачем було здійснено перерахування коштів на рахунок відповідача в розмірі 85 000 грн. (а.с. 16). При укладені договору Відповідач не дотримався умов Договору, а саме не був укладений Додаток №1 до Договору (заявка Замовника) щодо предмету даного Договору. Також був підписаний Акт наданих послуг від 18.10.2017 р.. В акті не було проставлено дату його складання, і вже наперед вказано про прийняття Позивачем виконаних робіт та відсутність з його боку будь-яких претензій. Дата, як зазначає Позивач, в акті наданих послуг проставлена чорнилом іншого кольору. В подальшому позивачем було одержано від відповідача аналітичний висновок від 01 листопада 2017 року № 100251/1 на заявку №1 до Договору №100251 від 18.10.2017 року щодо вчинення фактичних або юридичних дій, пов`язаних з наданням інформаційних, консультаційних, юридичних послуг Заявнику ( [PERSON] ) з подальшим укладанням та/або виконанням ним договору щодо надання в користування, володіння чи розпорядження транспортного засобу. Відповідно до цього висновку виконання договору № 100251 від 18.10.2017 року є можливим, рекомендовано звернутись до лізингової компанії для отримання транспортного засобу в фінансовий лізинг з правом викупу через 12 місяців. 25.10.2017 р. позивач в письмовому вигляді звернувся до відповідача щодо повернення йому сплачених коштів. Листом від 30.11.2017 р. відповідач повідомив, що у ТОВ « Автоінвестфакторинг`відсутні підстави для повернення сплачених коштів у зв`язку фактичним виконанням зобов`язань за Договором. Відповідно до п. 3.1 умов Договору Довіритель доручає, а Повірений зобов`язується вчинити за винагороду фактичні або юридичні дії, надати інформаційно- консультаційні послуги з питання отримання Замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) транспортного засобу, а саме: п. 3.1.1. пошук належного транспортного засобу, в тому числі інформування Замовника з метою задоволення його інформаційних потреб про Продавців транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні, про умови і види правочинів, згідно з якими можливе отримання транспортного засобу, що пропонуються продавцями на території України, аналітична діяльність Виконавця з надання Замовнику консультацій. Спрямована на доказ або спростування наявної інформації, на моделювання (прогнозування) можливості зміни цієї інформації в майбутньому, а також на надання Замовнику вичерпної інформації щодо предмету його замовлення (інформаційно - консультаційна послуга); Відповідно до п. 3.2. Договору передбачено, що виконання дій зазначених у п.3.1 обумовлюється в кожному конкретному випадку окремою заявкою замовника. Одночасно з підписанням Договору, позивачем не було підписано Додаток № 1. Отже, є всі підстави стверджувати, що перераховані позивачем кошти у розмірі 85 000 гривень, зважаючи на умови Договору не узгоджується з розміром винагороди згідно Договору. Тому перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АВТОІНВЕСТФАКТОРІНГ» є такими, що набуті без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно з приписами частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не мо же ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки з наведених вище норм та обставин, вбачається, що відповідач одержав від позивача кошти у розмірі 85 000 грн. без достатньої правової підстави. Також суд, зважаючи на надані позивачем докази, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 850,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved