Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

09 січня 2023 року позивачка звернулась до суду\~ з позовом до відповідача про стягнення 3 % річних, пені та інфляційних витрат. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 липня 2021 року по справі № 711/7451/20 позовні вимоги ФОП [PERSON] були задоволені та стягнуто з [PERSON] збитки 148 434 грн. 74 коп., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 4500 грн., інфляційні витрати - 4038 грн. 09 коп., три проценти річних - 3416 грн., судові витрати у виді судового збору - 1603 грн. 78 коп., а всього стягнуто 161 992 грн. 61 коп. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 липня 2021 року набрало законної сили 27 серпня 2021 року. У зв`язку з невиконанням рішення, позивач звернувся з заявою до державної виконавчої служби. 27.09.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №66935460 про примусове стягнення з відповідача суми боргу. Виконавче провадження ВП №66935460 не виконується до цих пір. Таким чином, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 липня 2021 року не виконалось на дату подання позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунків пеня за прострочення заборгованості складає 67 845 грн. 81 коп.; сума інфляційного збільшення боргу складає 48 889 грн. 81 коп.; три проценти річних від простроченої суми складає 6 418 грн. 00 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) пеню за прострочення заборгованості - 67 845 грн. 81 коп. Стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму інфляційного збільшення боргу - 48 889 грн. 81 коп. Стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) три проценти річних від простроченої суми - 6 418 грн. 00 коп.. Стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати на правничу допомогу. 23 лютого 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05 червня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну вимогу\~ФОП [PERSON] \~про стягнення\~з відповідача\~пені за\~прострочення заборгованості\~в сумі\~67\~845,81\~грн.\~- залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні,\~\~в\~\~якому ухвалюється\~\~рішення. Водночас, згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 1 липня 2021 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 711/7451/20 позов ФОП [PERSON] задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] збитки внаслідок дорожньо-транспорнтої пригоди в розмірі 148\~434 грн. 74 коп. витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 4500 грн., інфляційні витрати 4\~038 грн. 09 коп., три проценти річних 3\~416 грн., судові витрати у виді судового збору 1603 грн. 78 грн., а всього стягнуто 161\~992 грн. 61 коп. В іншій частині позову відмовлено. 27 вересня 2021 року постановою головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шпак О.А. відкрито виконавче провадження № 66935460 по виконавчому листу № 712/7451/20 виданого 17.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] боргу в сумі 161992,61 грн. Позивач [PERSON] не отримувала кошти від [PERSON] за період з 17.09.2021 року по 17.04.2023 року згідно з виконавчим листом № 712/7451/20 від 17.09.2021 року Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] борг в сумі 161\~992 грн. 61 коп., що підтверджується довідкою від 24 квітня 2023 року № 66935460 виданої Першим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних та відсотків за користування позикою у період з 27 серпня 2021 року по 22.12.2022 року за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати за період з 27 серпня 2021 року по 22.12.2022 р. становлять 48889 грн. 81 коп., а 3% річних за вказаний період становлять 6418 грн. 00 коп. Частиною першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі\~ЦК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, так як виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний правовий узгоджується з висновками у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 № 758/1303/15-ц та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19). Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційні витрати 48\~889,81 грн., три проценти річних в сумі 6\~418 грн., оскільки таке право позивача передбачено ст.625 ЦК України. Оскільки відповідачем допущено прострочення грошового зобов`язання, не пов`язаного з позикою чи кредитом, ЦК України не передбачено звільнення відповідача від обов`язків сплатити на користь позивачки неустойку, штраф, пеню за таке прострочення в період воєнного стану або карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК позивачкою до закінчення судового розгляду скеровано до суду заяву про подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved