Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

У квітні 2023 року Фастівська окружна прокуратура в інтересах Фастівської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просила суд стягнути з останнього на користь держави витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 5 621 грн. 30 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2021 року [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі. На підставі ст.71, п. «б» ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань за цим вироком та вироком Голосіївського районного суду Київської області від 21.04.2021, остаточно призначено [PERSON] покарання у виді восьми років позбавлення волі. Так, відповідачем внаслідок вчинення злочину, а саме заподіяння [PERSON] умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, понесено закладом охорони здоров`я витрати на лікування потерпілої від злочину в сумі 5 621 грн. 30 коп., що не відшкодовано до цього часу. З метою захисту інтересів держави з даним позовом до суду звертається прокуратура. У судове засідання представники позивачів не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, конверт про виклик до суду повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом. Право на звернення прокурора або його заступника до суду передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України. Зокрема, згідно ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того, як випливає із рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рп/99 (про представництво прокуратурою інтересів держави в суді) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Враховуючи, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокуратурою факт неналежного здійснення органами уповноваженими державою на здійснення захисту її інтересів органів в частині повного та своєчасного відшкодування збитків, що завдана юридичній особі, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного Кодексу України до видатків що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, належать, окрім іншого видатки на охорону здоров`я. Відповідно до статуту КПН Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ» в межах повноважень наданих статутом (п.4.7), підприємство має право укладати угоди (договори), набувати майнових прав та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути особою, яка бере участь у справі, що розглядається в судах України, міжнародних та третейських судах. Комунальне некомерційне підприємство Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» є лікарняним закладом охорони здоров`я, комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги та здійснює управління медичним обслуговуванням населенню Фастівського району в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що КПН Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ» є органом, який уповноважений на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків, заподіяних медичному закладу та територіальній громаді Фастівської міської ради. Крім вказаного, згідно із статтею 13 Конституції України, від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 145 Конституції України передбачений судовий захист прав місцевого самоврядування. Комунальне некомерційне підприємство Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» знаходиться у комунальній власності Фастівської міської територіальної громади в особі Фастівської міської ради. Відповідно до п.7.1.1. та п.7.1.2. Статуту управління КПН Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ» здійснює Фастівська міська територіальна громада в особі Фастівської міської ради (Засновник) та виконавчий комітет Фастівської міської ради (Орган управління). Фастівська міська рада також є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, оскільки кримінальне правопорушення скоєне відповідачем на території м. Фастів. У відповідності до п. 37 постанови Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказано, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. У пункті 43 вказаної постанови зазначено, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Листами від 28.03.2023 року №57/1-1332вих-23 та від 28.03.2023 року № 57/1-1334вих-23, Керівник Фастівської окружної прокуратури повідомив Фастівському міському голові та Генеральному директору КПН Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ» про намір звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди (а.с. 30, 31). Станом на день звернення Фастівської окружної прокуратури до суду із даним позовом, ні КПН Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ», ні Фастівською міською радою не було подано позову про відшкодування шкоди. У той же час, ненадходження коштів до бюджету перешкоджає державі у здійсненні нею зобов`язань щодо відновлення галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних нею державних гарантій. Беручи до уваги наведене, у Фастівської окружної прокуратури наявні підстави для представництва інтересів держави в особі КПН Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ» та Фастівської міської ради. Щодо обґрунтованості позовних вимог прокурора, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана а відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автоновної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілої від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де вона перебував на лікуванні. Судом встановлено, що 20.07.2021 року близько 00 год. 15 хв., [PERSON] перебував разом з колишньою дружиною [PERSON] за місцем спільного проживання за адресою: [ADDRESS] . Під час розмови, між [PERSON] та [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбувся конфлікт, під час якого у [PERSON] виник злочинний протиправний умисел на спричинення тяжкого тілесного ушкодження колишній дружині, без наміру позбавити її життя. Реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілій [PERSON] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи умислу на позбавлення її життя, але усвідомлюючи, що нанесення ударів ножем по тілу останньої завдасть тяжких наслідків, діючи умисно та свідомо,

Outcome: approved