Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Представник позивача Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] з січня 2018 року перебуває в полі зору Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Від 12.01.2018 року до Управління надійшла заява від [PERSON] про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Вона просить вжити відповідні заходи. Наказом Управління від 08.02.2018 № 5 [PERSON] поставлено на облік як таку, що потрапила у складні життєві обставини. Під час обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що дитина проживає з прабабусею [PERSON] . Мати дитини часто відсутня за місцем проживання. Умови проживання задовільні. У заяві від 01.02.2018 [PERSON] просить залишити проживати [PERSON] з нею, зобов`язується за нею належним чином доглядати. У поясненні від 26.02.2018 [PERSON] зазначає, що не проживала вдома з 01.02.2018 по 22.02.2018, визнає, що це неправильно по відношенню до [PERSON] і запевняє, що такого більше не буде. Відповідачку повторно попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків. Аналогічні пояснення [PERSON] написала від 20.07.2018, 27.11.2018. Спеціалістами Управління відповідачка неодноразово попереджувалась про неналежне виконання батьківських обов`язків. Питання щодо родини [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини. Через постійну відсутність матері дитини вдома, було вирішено помістити [PERSON] до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. Дитину влаштовано до центу 20.07.2018. [PERSON] рекомендовано влаштуватись на роботу, перестати вживати спиртні напої (закодуватись), змінити своє ставлення до виховання дитини. За час перебування [PERSON] в Центрі мати декілька разів відвідувала дівчинку. Від 08.04.2019 до Управління надійшла заява від [PERSON] , у якій вона просить повернути дитину в родину, вона влаштувалась на роботу в ФОП « [PERSON] », принесла довідку від 04.04.2019 про те, що пройшла лікування від алкогольної залежності строком на 5 років. Питання повернення дівчинки розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 25.04.2019, на якому вирішено [PERSON] повернути матері. Дитина вибула з Центру 25.05.2019. У 2020 році родина [PERSON] знову потрапила у поле зору соціальних служб. У поясненні від 22.07.2020 [PERSON] зазначає, що не працює, бо зловживає спиртним напоями, запевняє, що змінить свій спосіб життя. Дитиною в основному займається прабабуся. До Управління від 15.09.2022 надійшов лист від Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 19 ім. М.С. Нестеровського про те, що виявлений факт ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю відносно учениці 5-А класу [PERSON] . На зв`язок з класним керівником, а також з співробітниками закладу не виходить, життям дитини не цікавиться. Під час відвідування працівниками школи [PERSON] за місцем проживання встановлено, що у дівчинки відсутнє канцелярське приладдя для навчання, відсутній сезонний одяг, на навчання дівчинка не приєднується (відсутній інтернет та комп`ютер). Згідно з повідомленням школи спеціалісти Управління вийшли за місцем проживання [PERSON] . Від 03.10.2022 до Управління «Служба у справах дітей» надійшла заява від [PERSON] , у якій вона просить забрати онуку [PERSON] із її сім`ї. Повідомляє, що мати дитину покинула, не займається її вихованням та утриманням, вживає алкогольні напої. Заявник вказує, що віком та і станом здоров`я не може займатись вихованням дівчинки. У цій же заяві [PERSON] написала, що не заперечує щодо її влаштування в іншу родину. Управлінням дитину було влаштовано до закладу охорони здоров`я для обстеження та подальшого поміщення в сім`ю патронатного вихователя. Дівчинку влаштовано до сім`ї 18.10.2022 наказом Управління. Відповідно до чинного законодавства видано розпорядження міського голови від 24.10.2022 № 304-Р про влаштування [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя. За час перебування дівчинки у сім`ї патронатного вихователя дівчинка неодноразово телефонувала матері, яка обіцяла, що виправиться і забере до себе. Проте, за ввесь цей час [PERSON] жодного разу не прийшла до Управління та не поцікавилась життям дитини. У зв`язку з цим просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; передати [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування СМР для подальшого її влаштування; стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дитини, у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду що відповідач по справі не спілкується з дитиною протягом двох років, дитина на даний час перебуває в патронатній сім`ї, коштів на утримання дитини не надавала де перебуває на даний час їй не відомо. [PERSON] часто залишала дитину з бабусею, також ображала її, била. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4). 12.01.2018 до Управління надійшла заява від [PERSON] про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Вона просить вжити відповідні заходи (а.с. 7). У заяві від 01.02.2018 [PERSON] просить залишити проживати [PERSON] з нею, зобов`язується за нею належним чином доглядати (а.с. 8). Наказом Управління від 08.02.2018 № 5 [PERSON] поставлено на облік як таку, що потрапила у складні життєві обставини (а.с. 6). У поясненні від 26.02.2018 [PERSON] зазначає, що не проживала вдома з 01.02.2018 по 22.02.2018, визнає, що це неправильно по відношенню до [PERSON] і запевняє, що такого більше не буде. Аналогічні пояснення [PERSON] написала від 20.07.2018, 27.11.2018 (а.с. 9-10). Спеціалістами Управління відповідачка неодноразово попереджувалась про неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 11). Через постійну відсутність матері дитини вдома, було вирішено помістити [PERSON] до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. Дитину влаштовано до центу 20.07.2018 (а.с. 12). Від 08.04.2019 до Управління надійшла заява від [PERSON] , у якій вона просить повернути дитину в родину, вона влаштувалась на роботу в ФОП « [PERSON] », принесла довідку від 04.04.2019 про те, що пройшла лікування від алкогольної залежності строком на 5 років (а.с. 14). Питання повернення дівчинки розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, на якому вирішено [PERSON] повернути матері. Дитина вибула з Центру 25.05.2019 (а.с. 15-16). До Управління від 15.09.2022 надійшов лист від Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 19 ім. М.С. Нестеровського про те, що виявлений факт ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю відносно учениці 5-А класу [PERSON] . На зв`язок з класним керівником, а також з співробітниками закладу не виходить, життям дитини не цікавиться. Під час відвідування працівниками школи [PERSON] за місцем проживання встановлено, що у дівчинки відсутнє канцелярське приладдя для навчання, відсутній сезонний одяг, на навчання дівчинка не приєднується (відсутній інтернет та комп`ютер) (а.с. 19). Від 03.10.2022 до Управління «Служба у справах дітей» надійшла заява від [PERSON] , у якій вона просить забрати онуку [PERSON] із її сім`ї. Повідомляє, що мати дитину покинула, не займається її вихованням та утриманням, вживає алкогольні напої. Заявник вказує, що віком та і станом здоров`я не може займатись вихованням дівчинки. У цій же заяві [PERSON] написала, що не заперечує щодо її влаштування в іншу родину (а.с. 18). Розпорядження міського голови від 24.10.2022 № 304-Р [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя (а.с. 20). За час перебування дівчинки у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] жодного разу не прийшла до Управління та не поцікавилась життям дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,- на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України,- мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 17.05.2023 Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дочки [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] ; передати [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування СМР для подальшого її влаштування; стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дитини, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів та про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved