Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

01.06.2023 начальник підрозділу КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» Середа О. звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , 31.05.2023 у супроводі працівників поліції та матері був доставлений до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» в зв`язку з погіршенням психічного стану (зі слів матері): став агресивний, висловлювався нецензурною лайкою, кричав, кидався битися, виганяв матір з квартири, під час комендантської години включав голосно музику, побив брата, вимагає продати квартиру, щоб на ці гроші поїхати в Ізраїль, ночам не спить, вештається, відмовляється приймати ліки, 29.05.2023 поїхав до м. Зіньків та пошкодив пам`ятник померлого батька (згідно з талоном-повідомленням). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.06.2023 № 11 [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У судовому засіданні представник КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» лікар\~- психіатр Будьоний С.П. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у заяві та пояснив, що з 2013 року [PERSON] страждає на психічне захворювання, неодноразово був госпіталізований до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, має 2-гу групу інвалідності, у добровільному порядку лікуватися не бажає, внаслідок чого його психічний час погіршується. Комісією лікарів-психіатрів закладу встановлена наявність у [PERSON] ознак тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, внаслідок чого останній виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, оскільки він не вважає себе психічно хворим, при тому що на даний час у нього загострення хвороби, тому просить заяву задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти госпіталізації його до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, хворим себе не вважає, у зв`язку з чим не потребує лікування. Законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] останній тиждень поводить себе неадекватно, не спить вночі, збуджений, бігає по будинку, говорить безглузді речі, висловлює бредові ідеї, на зауваження погрожує застосуванням фізичної сили, проявляє агресію до близьких, що виразилося у безпідставному побитті брата [PERSON] , у зв`язку з чим вона побоюється за себе та за іншого свого сина, оскільки [PERSON] проживає разом з нею. Самостійно [PERSON] не може проживати, так як не здатен сам забезпечити собі належні умови проживання. Також веде себе агресивно і по відношенню до сусідів, у зв`язку з чим останні змушені були звертатися до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» з даного приводу. Добровільно лікуватися він не бажає, що призводить до погіршення його психічного стану. Просила задовольнити клопотання про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] до психіатричної лікарні, оскільки останній може становити загрозу як для себе, так і для оточуючих. Представник [PERSON] адвокат Калантаєнко С.В. у судовому засіданні при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, осіб, які беруть участь у справі, врахувавши думку прокурора, який вважає подання лікарні обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 9 «Основ законодавства України про охорону здоров`я», застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв`язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України. Згідно\~ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу\~ особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Факт тяжкого психічного захворювання підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів № 11 від 01.06.2023, відповідно до якого [PERSON] за своїм психічним станом виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином, суд вважає, що [PERSON] підлягає госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки іншими заходами його лікування забезпечити неможливо, а інтереси та безпека суспільства, в даному випадку, переважають над інтересами окремої особи.

Outcome: approved