Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

27.02.2023 ТОВ"ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернулось з вказаним позовом до Бердичівського міськрайонного суду згідно якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2 042,69 грн., інфляційні втрати в сумі 220,35 грн та 3% річних нарахованих на суму заборгованості у сумі 67,20 грн. Позовні вимоги ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" обґрунтовує тим, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, що поставлявся за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини між ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" та відповідачем врегульовані шляхом укладення типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. [PERSON] у період з 01.03.2020 по 01.02.2023 несвоєчасно та в неповному розмірі здійснював оплату за спожитий природний газ, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" у сумі 2 330,24 грн. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 27.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с.37-38). Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" Слюсара О.М. на адресу суду надійшла заява, у якій просить проводити розгляд справи у відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений за зареєстрованою адресою свого проживання, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не направляв. Суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку споживання природного газу ТОВ "Житомиргаз збут", [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). 31.05.2019 на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Розмір заборгованості станом на 01.02.2023 року складає 2 042,69 грн. Вказаний борг нараховано за період 01.03.2020 по 01.02.2023 (а.с.12). Згідно довідки ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] надавались послуги з постачання природного газу (а.с.13). Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги, зокрема, з постачання та розподілу природного газу. За змістом частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону № 2189-VIII передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Розділом ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 встановлено, що побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору (пункт 32). Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим (пункт 24). За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами виникли спір з приводу стягнення оплати за спожитий природний газ, що регулюється Законом Україну "Про житлово-комунальні послуги". З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем природного газу, який надається позивачем, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний вносити своєчасно плату за споживання природного газу. Системне тлумачення положень Закону № 2189-VIII дає підстави стверджувати про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість останнього відмовитись від укладення такого договору (за виключенням випадків встановлених законом), зокрема, договору постачання природного газу побутовим споживачам, а тому прийняття оферти виконавця послуг з постачання природного газу може бути у вигляді мовчання. За Правилами постачання природного газу, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Суд вважає за необхідне зазначити, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. ТОВ "Житомиргаз Збут" опублікувало в газеті "Житомирщина" №134-135 від 22.12.2015 договір постачання природного газу побутовим споживачам та в газеті "Житомирщина" №136 від 25.12.2015 заяву приєднання та надало послуги з постачання природного газу побутовим споживачам на території ліцензійної діяльності Товариства, де знаходиться помешкання, в якому зареєстровано місце проживання відповідачки. Як вбачається з доданого позивачем фінансового стану особового рахунку відповідача, останнім здійснювалась оплата послуг газопостачання, що вказує на факт згоди споживача про приєднання до умов договору постачання позивачем природного газу побутовим споживачам. Положеннями статі 525 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). Відтак, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг за постачання природного газу. За змістом статей 12- 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача щодо обгрунтування позовних вимог, відповідачем суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн.

Outcome: approved