Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

До Печерського районного суду міста Києва 03.11.2020 року звернувся [PERSON] (далі - Позивач) з позовною заявою, в якій просив визнати незаконними та скасувати наказ в.о. начальника виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Псажирський Нестеренко Д.В. та головного інженера виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Мошковського Д.О. № 221 від 17.09.2020 року про відсторонення від роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, наказ виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський від 17.03.2020 року № 74 про відсторонення від роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, наказ виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський від 08.07.2020 року № 161 про відсторонення від роботи, яка безпосередньо від роботи, яка пов`язана з рухом поїздів, визнати неправомірними рішення та дії Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо призначення [PERSON] позачергових іспитів в знанні нормативних актів з безпеки руху поїздів, визнати неправомірними рішення та дії Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо недопущення [PERSON] до чергової перевірки знань з ПТЕ, ІРП, ІСИ, інших діючих нормативних актів з безпеки руху поїздів, призначених наказом від 09.07.2020 року № 164 в локомотивному депо Київ-Пасажирський. Позовну заяву обґрунтував тим, що він працює помічником машиніста виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський, який не наділений статусом юридичної особи, є структурним підрозділом регіональної філії «Південо-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 04.03.2019 року. 28.09.2020 року Позивач отримав Повідомлення № 36 від 28.092020 року, підписане в.о. начальника виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Нестеренко Д.В., відповідно до якого помічнику машиніста [PERSON] призначено позачерові іспити в знанні нормативних актів. До зазначеноо повідолення було долучено ксерокопію наказу в.о. начальника виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Нестеренко Д.В. та головного інженера виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Мошковського Д.О. № 221 від 17.09.2020 року про відсторонення від роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів. Відповідно до пункту 1 зазначеного наказу наказано: «…Помічника машиніста [PERSON] , за порушення вимоги п.1 наказу ТЧ-1 від 17.03.2020 року № 74 та п. 1 наказу від 08.07.2020 року № 161, в частині неявки для прохдження позачергової перерірки знань, яка була призначена йому за порушення посадових обов`язків при слідкуванні з п. 771 в добу 03.03.2020 року, а саме: - п. 3.8 інструкції локомотивній бригаді № ЦТ-0106, в частині не виконання встановленого регламенту переговорів; - п. 3.3 регламент переговорів № ЦТ-0107, в частині не попередження машиніста про наближення до місця обмеження швидкості; - п. 16.8 ПТЕ, в частині не стеження за сигналами (огородження небезпечного місця) та не виконання їх вимог; - п. 5, п. 28.1, п. 28.2, п. 28.5, п. 28.10 та п. 30 правил внутрішнього розпорядку, затверджених протокольним рішенням зборів трудового колективу від 14.05.2013 року № 1, в частині самовільного залишення оперативної наради при начальнику депо в добу 16.03.2020 року, відповідно до ст. 46 КЗпП України, не надавати роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів. Термін: до складання іспитів…». В мотивувальній частині Наказу також вказано, що «… відповідно до наказу від 09.07.2020 року № 164 з 22.07.2020 року до 30.09.2020 року в локомотивному депо Київ-Пасажирський проводиться черова перервірка знань з ПТЕ, ІРП, ІСИ, інших діючих нормативних актів з безпеки руху поїздів, до якої помічник машиніста [PERSON] не може бути допущений поки не пройде позачергової перевірки знань. Термін проведення чергової перервірки наближається до закінчення…». Позивач зазначив, що накази підлягають скасуванню, оскільки є безпідставними та незаконними. Просить позов задоволити. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05.11.2020 року позов залишено без руху. 08.12.2020 року на адресу суд надійшла заява від Позивача на виконання вимог ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05.11.2020 року. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.12.2020 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. 01.10.2021 року представник відповідача Панфілов А.О. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позову заперечив. В обґрунтування відзиву посилаєтьсч на те, що помічнику машиніста [PERSON] , за порушення посадових осіб при слідуванні з поїздом № 771 в добу 03.03.2020 року, що призвело до перевищення швидкосі на 958 км 5 пікет по стрілочному переводу № 25 станції Попільня, відповідно до вимог п. 2.11 Положення про порядок вивчення те перевірку знянь нормативних актів з безпеки руху поїздів маневрової роботи працівниками залізничного транспорту Украни від 14.06.2007 року № 499, призначено позачергову перевірку знань, про що видано відповідний наказ. Позачергові іспити призначаються наказом керівника підрозділу, працівники якого допустили транспортну подію чи допустили порушення вимог або показали відсутність належного обсягу знань. [PERSON] на позачергову перевірку знань не з`явився, і відпвідно, не підтвердив своєї здатності забезпечувати безпеку руху поїздів. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] працює помічником машиніста виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський, який не наділений статусом юридичної особи, є структурним підрозділом регіональної філії «Південо-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 04.03.2019 року. 28.09.2020 року Позивач отримав Повідомлення № 36 від 28.092020 року, підписане в.о. начальника виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Нестеренко Д.В., відповідно до якого помічнику машиніста [PERSON] призначено позачерові іспити в знанні нормативних актів. До зазначеного повідолення було долучено ксерокопію наказу в.о. начальника виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Нестеренко Д.В. та головного інженера виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Мошковського Д.О. № 221 від 17.09.2020 року про відсторонення від роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів. Відповідно до пункту 1 зазначеного наказу наказано «…Помічника машиніста [PERSON] , за порушення вимоги п.1 наказу ТЧ-1 від 17.03.2020 року № 74 та п. 1 наказу від 08.07.2020 року № 161, в частині неявки для прохдження позачергової перерірки знань, яка була призначена йому за порушення посадових обов`язків при слідкуванні з п. 771 в добу 03.03.2020 року, а саме: - п. 3.8 інструкції локомотивній бригаді № ЦТ-0106, в частині не виконання встановленого регламенту переговорів; - п. 3.3 регламент переговорів № ЦТ-0107, в частині не попередження машиніста про наближення до місця обмеження швидкості; - п. 16.8 ПТЕ, в частині не стеження за сигналами (огородження небезпечного місця) та не виконання їх вимог; - п. 5, п. 28.1, п. 28.2, п. 28.5, п. 28.10 та п. 30 правил внутрішнього розпорядку, затверджених протокольним рішенням зборів трудового колективу від 14.05.2013 року № 1, в частині самовільного залишенняоперативної наради при начальнику депо в добу 16.3.2020 року, відповідно до ст. 46 КЗпП України , не надавати роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів. Термін: до складання іспитів…». В мотивувальній частині Наказу також вказано, що «… відповідно до наказу від 09.07.2020 року № 164 з 22.07.2020 року до 30.09.2020 року в локомотивному депо Київ-Пасажирський проводиться черова перервірка знань з ПТЕ, ІРП, ІСИ, інших діючих нормативних актів з безпеки руху поїздів, до якої помічник машиніста [PERSON] не може бути допущений поки не пройде позачергової перевірки знань. Термін проведення чергової перервірки наближається до закінчення…». Позивач зазначив, що накази підлягають скасуванню, оскільки є безпідставними та незаконними. Просить позов задоволити. Позивач вважає спірні накази незаконними, такими, що постановлено в порушення вимог законодавства, його вина відсутня в перевищенні швидкості руху поїзда № 771 при прослідуванні місця дії обмеження швидковсті руху на 958 км 5 ПК стрілочний перевод № 25 станція Попільня до 25 км/год (фактична швидкість прослідування склала 56 км/год). Електровозом ЧС4-75 при слідуванні поїзда № 771 03.03.2020 року керував машиніст [PERSON] . Відповідно до п. 3.8 Інструкції локомотивній бригаді № ЦТ-0106, затвердженій наказом АТ «Українська лалізниця» від 22.11.2004 року № 876/ЦЗ при веденні поїзда та маневровій роботі виконувати встановлений регламент переговорів між машиністом та помічником машиніста, між локомотивною бригадою та поїзним диспетчером або з черговими по станціях. Відповідно до п. 3.3 Регламенту основних переговорів машиніста та його помічника при виконанні поїзної та маневрової роботи № ЦТ-0107, затвердженого наказом № 877ЦЗ від 22.11.2004 року Помічник зобов`язаний попереджати машиніста про наближення до: - місць перевірки дії гальм у поїзді із зазначенням кілометра, пікету і швидкості початку гальмування; - залізничних переїздів; - дефектоскопних візків, лейтерів, модеронів, місць дії попередження про обмеження швидкості руху, пунктів дистанційного контролю температури буксових вузлів (за 1 - 2 км); - при наближенні поїзда до пунктів дистанційного контролю температури буксових вузлів (приблизно за 1 км) помічник нагадує машиністу про 3 необхідність завчасного гальмування, щоб пристрої дистанційного контролю прослідувати на вибігу; - за 500 - 300 метрів до пунктів дистанційного контролю температури буксових вузлів помічник машиніста зобов`язаний доповісти машиністу про положення ручок кранів машиніста, стану гальм поїзда, тиску гальмівної мережі за формою: «В`їжджаємо в зону контролю букс. Гальма в поїзді відпущені, ручки кранів машиніста в поїзному положенні (або поїзд загальмований, ручки кранів машиніста в положенні ...)». Переконавшись у правильності інформації, машиніст зобов`язаний повторити її; - після проходження пункту дистанційного контролю температури буксових вузлів помічник машиніста зобов`язаний доповісти машиністу: «Проїхали пункт контролю букс. Зауважень не виявлено (світловий покажчик вказує на наявність несправних буксових вузлів у поїзді)». Переконавшись в правильності інформації, машиніст зобов`язаний повторити її. При одержанні інформації через радіозв`язок ( від ДСП, ДНЦ, через мовний інформатор) локомотивна бригада повинна повторити це повідомлення між собою та нагадати один одному про порядок подальших дій згідно відповідних нормативних документів; -при прямуванні на ділянках з тимчасовими обмеженнями швидкості руху помічник машиніста повинен знаходитись в кабіні та виконувати свої обов`язки , стоячи на робочому місці в кабіні. Якщо місце обмеження швидкості руху співпало з місцем, де передбачений вихід помічника машиніста в машинне приміщення , то він може вийти з кабіни для огляду, переконавшись в тому, що машиністом вжиті заходи до зниження швидкості руху поїзда та одержаний його дозвіл. З пункту 16.38 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 р № 411 вбачається, що під час ведення поїзда машиніст та його помічник зобов`язані стежити за вільністю колії, сигналами, сигнальними покажчиками та знаками, виконувати їх вимоги і повторювати один одному всі сигнали, що подаються світлофорами, сигнали зупинки та зменшення швидкості, що подаються з колії і поїзда. В пункті 16.39 Правил зазначено, що під час ведення поїзда машиніст повинен у разі забороняючих показань постійних сигналів, показань сигналів зменшення швидкості та інших сигналів, що вимагають зниження швидкості, застосовуючи службове гальмування, зупиняти поїзд, не проїжджаючи сигналу зупинки, а сигнал зменшення швидкості пройти із швидкістю, не більшою встановленої для цього сигналу. Пунктом 16.40 Правил передбачено, що на шляху прямування машиністу забороняється: перевищувати швидкості, встановлені цими Правилами, наказом начальника залізниці, а також виданими попередженнями та показаннями сигналів; відволікатися від керування локомотивом, моторвагонним поїздом, спеціальним самохідним рухомим складом, його обслуговування та стеження за сигналами і станом колії. Згідно пункту 1.1 Інструкції локомотивній бригаді № ЦТ-0106, затвердженій наказом АТ «Українська лалізниця» від 22.11.2004 року № 876/ЦЗ працівниками локомотивних бригад є особи, які призначені для керування та обслуговування електровозів, тепловозів, паровозів, електропоїзда, дизель-поїзда, автомотриси: машиніст, помічник машиніста, а також особи, що працюють їх дублерами. Працівники локомотивних бригад відносяться до професій, що пов`язані з рухом поїздів, і на них поширюються всі вимоги та положення Укрзалізниці, які стосуються цієї категорії залізничників. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Відповідно до статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно постанови Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 755/6458/15-ц «Статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи, відповідно до якої відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.» Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Статтею 97 КЗпП України передбачено, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Власник або уповноваженим ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршуюь умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно статті 201 КЗпП України для професійної підготовки і підвищення кваліфікації працівників, особливо молоді, роботодавець організує індивідуальне, бригадне, курсове та інше виробниче навчання за рахунок підприємства, організації, установи. Судом встановлено, що у діях позивача роботодавцем належним чином не встановлені ознаки дисциплінарного проступку, роботодавцем при накладенні стягнення не додержана процедура, передбачена нормами КЗпП України. Відтак, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та досліджених матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про неправомірність прийняття відповідачем наказу в.о. начальника виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Псажирський Нестеренко Д.В. та головного інженера виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський Мошковського Д.О. № 221 від 17.09.2020 року про відсторонення від роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, наказу виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський від 17.03.2020 року № 74 про відсторонення від роботи, яка безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, наказу виробничого підрозділу Локомотивне депо Київ-Пасажирський від 08.07.2020 року № 161 про відсторонення від роботи, яка безпосередньо від роботи, яка пов`язана з рухом поїздів та наявність правових підстав для їх скасування у судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 522,40 грн.

Outcome: partial