Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] у м. Донецьк померла її мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Заявник зазначила, що на підтвердження смерті матері, їй на окупованій території, 10 квітня 2023 року ДБЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецьк» було видано лікарське свідоцтво про смерть №41 та довідку про причину смерті №41. Крім того, 10 квітня 2023 року (далі мовою оригіналу) «Киевским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» було видано свідоцтво про смерть матері серії [NUMBER] . Зазначала що в даний час вона позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки видане свідоцтво про смерть є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно їй для державної реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть. Посилаючись на дані обставини, заявниця просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Олександрівки, Мар`їнського р-ну, Донецької обл., громадянки України, яка померла [INFO] на території України - в м. Донецьк, у віці 73 років. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 20). Заявниця в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути заяву за її відсутності (а.с. 22). Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2023 року на окупованій території, а саме (далі мовою оригіналу) «Киевским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» було видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 13). Крім того, на підтвердження смерті [PERSON] у м. Донецьк було видано лікарське свідоцтво про смерть № 41 від 10 квітня 2023 року та довідку про причину смерті № 41 від 10 квітня 2023 року, причина смерті - злоякісне новоутворення прямої кишки, яка видана ДБЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецьк» (а.с.11, 12). На підтвердження факту захоронення [PERSON] , [INFO] , були надані фотографії, які приєднано до матеріалів справи. Судом встановлено, що листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26 квітня 2023 року, [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території України (а.с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Отже, заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки видане їй на окупованій території свідоцтво про смерть її матері є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не має ніякої юридичної сили. Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті та свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Олександрівки, Мар`їнського р-ну, Донецької обл., громадянки України, яка померла [INFO] на території України - в м. Донецьк, у віці 73 років. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved