Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

У березні 2023 року представник Акціонерного товариства «Комерційнтий Банк «Глобус», ( далі Банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просил стягнути з відповідача на їх користь заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту від 17.06.2020 року в розмірі 28264, 92 грн., судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 6000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2020 року між Банком та [PERSON] (надалі відповідача) укладено Договір про надання споживчого кредиту, шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У Заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме: сума кредиту - 19496,90 грн., строк кредитування 24 місяці з 17.06.2020 року по 16.06.2022 року, пільговий період 4 місяці з 17.06.2020 року по 17.10. 2020 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки % річних 0,00010%; схема повернення кредиту ануїтет; реальна процентна ставка, % річних 71,75170 %. Відповідно до Графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1271,21 грн. Оскільки, відповідачкою не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до Графіку платежів та Договору, то нею порушено умови Договору. Позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговувані споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування: - 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 12868,02 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Станом на 01.01.2023 року заборгованість відповідачки за договором становить 28264,92 грн., в тому числі: - 15396,90 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 12868,02 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Тому позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 28264,92 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала, не подала відзив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1ст. 1048\~ЦК України. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до\~ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено уст. 1050\~ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2ст. 1050\~ЦК України). Судом встановлено,\~що 17.06.2020 року між Банком та [PERSON] (надалі відповідача) укладено Договір про надання споживчого кредиту, шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У Заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме: сума кредиту - 19496,90 грн., строк кредитування 24 місяці з 17.06.2020 року по 16.06.2022 року, пільговий період 4 місяці з 17.06.2020 року по 17.10. 2020 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки % річних 0,00010%; схема повернення кредиту ануїтет; реальна процентна ставка, % річних 71,75170 %. Судом також встановлено, що підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору. Відповідно до Графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1271,21 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 5.1. Договору визначені зобов`язання клієнта, зокрема: 5.1.3.Використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору та додатків; 5.1.4.Своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим договором (в т.ч. заявою-анкетою на приєднання до договору); 5.1.5.Повністю повернути банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена заявою-анкетою на приєднання до Договору та Графіком платежів. Якщо Дата остаточного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день Банку. У процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання виконувала не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно, відтак станом на 01.01.2023 року заборгованість відповідачки за договором становить 28264,92 грн., в тому числі: - 15396,90 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 12868,02 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Пунктом 1.2.3 Договору сторонами погоджено, що банк має право зупинити подальше кредитування клієнта та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором, зокрема, непогашенея заборгованості за Кредитом, несплати процентів за кредитом, комісій, штрафних санкцій. У такому випадку вважається, що строк виконання зобов`язання клієнта перед банком щодо повернення повної заборгованості за кредитом таким, що настав. Клієнт зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим договором та тарифами, а також відшкодувати збитки, завдані банку. У випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за договором банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку заборгованість за договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~ Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, зобов`язання за вказаним договором не виконувала.\~\~ За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ Глобус підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28264,92 грн., в межах заявлених позовних вимог. З приводу стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 6000 грн, то суд вважає необхідним зазначити наступне. Між позивачем АТ «КБ «ГЛОБУС» та адвокатом Прохоренко В.П. укладено договір № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05 грудня 2022 року. На підтвердження факту понесення витрат на оплату послуг адвоката надано копію акту прийому передачі послуг № 40337734 від 15.02.2023 за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022, в якому визначено обсяг наданої професійної правничої (правової) допомоги та загальна вартість послуг правничої (правової) допомоги в сумі 3000,00 грн. З копії платіжного доручення № 4409 від 17.02.2023 вбачається, що платник АТ «КБ «ГЛОБУС» перерахувало ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 грн за професійну правничу допомогу згідно договору № 051222 від 05.12.2022 року та акту № 40337734 від 15.02.2023 року. Наведені докази у сукупності підтверджують, що АТ «КБ «ГЛОБУС» у зв`язку з поданням позовної заяви до суду понесло витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 3000 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вказане підтверджує позиція ВС, викладена у додатковій постанові від 01 грудня 2021 року (справа № 607/14338/19-ц), згідно з якою принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідно до частини п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Постановою Великої Палати Верховного суду від 27 червня 2018 року (справа № 826/1216/16) визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі, до ухвалення рішення по справі (в прохальній частині позовної заяви) було заявлено про стягнення витрат на оплату правової допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені АТ «КБ «Глобус» витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн, оскільки така сума була підтверджена і доведена наданими суду доказами. Окрім того, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.) У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial