Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] її баби [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки на час смерті баби була жива її дочка [PERSON] (мати позивачки), яка була спадкоємицею першої черги, але померла [INFO] , своєчасно не звернувшись до нотаріальної контори, і вона залишилася єдиною спадкоємицею; крім того, вона є особою з інвалідністю 3-ої групи та має постійні проблеми зі здоров`ям. Позивачка, як і її представник, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Додатково зазначила, що смерть спадкодавиці [PERSON] настала під час нетривалої дії нового ЦК України, зі спадковими нормами якого не була обізнана й вважала, що фактично прийняла спадщину. Також пояснила, що у її баби [PERSON] була лише одна дочка [PERSON] і [PERSON] не доводиться спадкодавиці ніяким онуком чи взагалі кровним родичем. Сім`я [PERSON] лише проживала по сусідству з [PERSON] , яка мешкала сама, і після смерті баби в нього з її матір`ю [PERSON] була якась домовленість про придбання спадкового будинку, реалізувати яку за відсутності відповідних правоустановлюючих документів вони мали намір шляхом проведення незаконної дії через орган нотаріату. Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про одержання судових документів, але своїм правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не надала, в поданій 17.05.2023р. заяві просить розглядати справу без їх участі та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Неявка в судове засідання належним чином сповіщених відповідачів у даному випадку з огляду на положення ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Системний аналіз зазначеної норми закону вказує на те, що такий позов може бути задоволений в разі надання позивачем доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, якими є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, що також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова ПВСУ №7). Відтак, правила ч.3 ст.1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Одночасно суд враховує норму ст.3 ЦК України, згідно якої до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом положень ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Якщо заповідач підпризначив спадкоємця, особа, на ім`я якої складений заповіт, може відмовитися від спадщини лише на користь особи, яка є підпризначеним спадкоємцем. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Правові наслідки відмови від прийняття спадщини визначені у ст.1275 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивачки по материній лінії [PERSON] , яка проживала сама в [ADDRESS] . Дочка спадкодавиці [PERSON] [PERSON] (мати позивачки) померла [INFO] , в зв`язку з чим [PERSON] має право на спадкування майна померлої баби [PERSON] як спадкоємець п`ятої черги за законом відповідно до положень ст.1265 ЦК України. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк позивачка спадщину після смерті баби [PERSON] жодним із передбачених законом способів не прийняла. Разом з тим, згідно копій матеріалів спадкової справи №186/2004 Борзнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] [INFO] звернувся [PERSON] , вказавши, що спадкодавиця є його бабою. Крім того, 27 березня 2004 року заяву подала [PERSON] , зазначивши, що як спадкоємець за заповітом відмовляється від належної їй частки в спадковому майні померлої [INFO] її матері [PERSON] , мешканки с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області, на користь онука спадкодавиці [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого Борзнянською районною державною нотаріальною конторою 26 січня 1989 року, реєстровий №152, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, довідкою Державного архіву Чернігівської області №К-2864 від 29.11.2021р., витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, довідкою Борзнянської міської ради №60 від 11.01.2022р., інформаціями з Борзнянської районної державної нотаріальної контори №360/02-17 від 03.08.2022р., №381/01-16 від 12.08.2022р., копіями заповіту від 26.01.1989р. та спадкової справи Борзнянської районної державної нотаріальної контори до майна померлої [PERSON] . Вирішуючи даний спір, суд констатує, що оскільки заповідальне розпорядження спадкодавиці [PERSON] стосувалося лише єдиного спадкоємця [PERSON] , то заява останньої про відмову від спадщини на користь [PERSON] , про якого відсутні відомості в даному заповіті, прийнята нотаріусом з порушенням вимог ч.1 ст.1274 ЦК України, в зв`язку з чим в силу положень ст.203, 215, 216, 228 ЦК України є нікчемною і не створює жодних юридичних наслідків. Одночасно суд зважує на ту обставину, що [PERSON] , будучи дочкою [PERSON] , в установленому порядку не приймала спадщину після своєї матері та не відмовлялась від неї як спадкоємець за законом. Суд вважає слушними твердження позивачки, що відповідач [PERSON] не перебував зі спадкодавицею [PERSON] у родинних відносинах, в тому числі не являвся її онуком, і не належить до жодної ступені споріднення, оскільки на протязі більше 19 років не надавав до нотаріальної контори ніяких підтверджуючих правоустановлюючих документів з метою переоформлення спадщини; таких документів [PERSON] не представив суду й у ході розгляду справи. Крім того, дружина відповідача [PERSON] у своїй заяві від 08.09.2022р., повідомляючи суд про перебування чоловіка на військовій службі в лавах ЗСУ, вказала на відсутність у [PERSON] родинних відносин з [PERSON] . За змістом роз`яснень п.24 ПВСУ №7 суди відкривають провадження в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Таким чином, хоча [PERSON] і подавав до Борзнянської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, називаючи померлу [PERSON] своєю бабою, але за відсутності документів, підтверджуючих родинні відносини, не належить до кола її спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, тобто є фіктивним спадкоємцем, а відтак не може вважатись належним відповідачем у справі. Оскільки ніхто зі спадкоємців за заповітом та за законом після смерті [PERSON] спадщину не прийняв, то належним відповідачем у справі є визначена в позові територіальна громада в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). Наведені [PERSON] в заяві та в судовому засіданні причини пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язані з наявністю в [PERSON] пріоритетного спадкоємця за заповітом та за законом першої черги (дочки [PERSON] ), яка б могла прийняти спадщину, але не реалізувала цього свого права та не повідомила про дану обставину позивачку, хворобливим станом здоров`я позивачки, на думку суду є поважними, не оспорюються відповідачем, підтверджуються наявними в справі доказами (копії виписки із протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії КНП «Борзнянська міська лікарня» №6 від 17.01.2022р. про наявність гіпертонічного захворювання, порушення функцій опорно-рухового апарату, довідки до акта огляду МСЕК від 26.03.2014р. про встановлення 3-ої групи інвалідності безтерміново), а тому маються всі підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлої баби [PERSON] . Крім того, спадкодавиця [PERSON] померла через короткий проміжок часу (менше трьох місяців) після набрання чинності Цивільним кодексом України, яким було регламентовано нові правила для прийняття спадщини, що певним чином вплинуло на позивачку, дезорієнтувало та позбавило її можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини за старими положеннями спадкового законодавства, оскільки вона юридично неосвічена. При цьому, суд переконався, що незаперечення належним відповідачем Борзнянською міською радою проти позову, неподання відзиву, не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та з огляду на принцип «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом «верховенства права» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути підставою для задоволення позову. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17 жовтня 2018 року в справі №681/203/17-ц. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини звернуті до [PERSON] , як неналежного відповідача, безпідставно, в зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити, а зазначені позовні вимоги [PERSON] до Борзнянської міської ради підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved