Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

28.02.2023 [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до 30.06.2025. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що шлюб між батьками позивачки було розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20.12.2011 року. Позивачка є рідною донькою відповідача [PERSON] . На даний час позивачка проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Навчається на 2 курсі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денному відділені факультету соціології та права. Відповідач [PERSON] не приймає участі у задоволені матеріальних потреб позивачки. Відсутність матеріального утримання з боку батька у зв`язку з досягненням нею повноліття, ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Відповідач перебуває на військовій службі у військові частині № [NUMBER] ТрО ЗС України та в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Мати позивачки на даний час надавати матеріальну допомогу не має можливості, тому що вона безробітна. 08.03.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 13.03.2023 року через систему «Електронний суд» позивачка [PERSON] направила до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачем [PERSON] до суду подано заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, також вказав, що позов визнає. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників судового розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Батьки позивачки - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.1996 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20.12.2011 по справі № 2-6711/11. Позивачка [PERSON] являється студенткою ІІ курсу денної форми навчання Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 24.05.2023 № 3319. Згідно вищевказаної довідки, термін закінчення навчання до 30.06.2025. З огляду на дату народження [PERSON] - [INFO] , остання досягла повноліття. За повідомленням позивачки вона проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, натомість відповідач за станом здоров`я являється працездатним та перебуває на військовій службі, а тому може брати участь в утримання позивачки шляхом сплати аліментів у розмірі частки від його доходів. Відповідач на підтвердження факту часткового утримання ним позивачки [PERSON] подав до суду виписки по своєму банківському рахунку, з якої вбачається, що останнім у період часу з 04 травня 2022 року по 31 березня 2023 року здійснювались транзакції по переказу його власних коштів на картку ПриватБанку через додаток Приват24 на картку одержувача - [PERSON] на загальну суму 34 300,00 гривень. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 по справі № 381/2423/20 зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначене також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі№ 754/866/18 (провадження № 61-7125св18). Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне. [PERSON] досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та продовжує навчатись, при цьому навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Також суд приймає до уваги визнання відповідачем позову, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За нормою ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дітей, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити та стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно на весь період її навчання, але не більш як до досягнення донькою двадцяти трьох років, що буде належним захистом прав повнолітньої доньки та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved