Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є рідною донькою позивача, а відповідач [PERSON] - зятем. Відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . В грудні 2017 року відповідачі припинили спільне проживання. На підставі рішення від 28.03.2018 року виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де на той час проживала і позивач. Після чого відповідач [PERSON] виїхав в невідомому напрямку та в подальшому зв`язок з дитиною не підтримував, не телефонував дитині. Відповідачка [PERSON] почала вести асоціальний спосіб життя, вживати наркотичні речовини та самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. З 16.03.2020 року по 04.01.2021 року відповідачка знаходилсь в центрі соціально-пстхологічної реабілітації. Якщо відповідачка з`являлась дома, то вчиняла сварки, бійки, у зв`язку з чим вона змушена була звертатись до органів поліції. Вона досі не цікавиться життям та здоров`ям сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання. В квітні 2022 року вона переїхала разом з внуком до м. Олександрії як внутрішньо переміщена особа. На підставі наказу Служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 10.05.2022 року "Про тимчасове влаштування дитини [PERSON] " малолітнього [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано у її родину. На даний час вона збирає всі необхідні документи для встановлення опіки над дитиною. З огляду на наведене, вона вважає, що поведінка відповідачів підпадає під визначення "ухилення від викоання батьківських обов`язків", що дає підстави для позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів на утримання малолітнього сина. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, чкерез канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Зазначила, що на позовних вимогах наполягають, проти зоачного розглду справи не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, враховуючи приписи ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не подали. Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки №1945 від 11.05.2018 року [PERSON] згідно рішення ГУ ДМС України в Донецькій області набув громадянство України на підставі ч.1 ст. 7 ЗУ "Про громадянство". Згідно довідки №3505-5001340256 від 25.04.2022 року [PERSON] , 04.11.2016 року взятий на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно рішення №122 від 28.03.2018 року виконавчого комітету Костянтинівської міської ради місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] визначено разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №3914 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу №65/22-ОД від 10.05.2022 року Служби у справах дітей Олександрійської міської ради [PERSON] тимчасово влаштовано до [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адрсеою: [ADDRESS] . Згідно довідки №78 від 25.10.2021 року [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує ЗДО№14 "Ягідка" з 14.11.2018 року по теперішній час. Під час перебування дитини в садочку мати [PERSON] та батько [PERSON] не відвідували батьківські збори та не підтримували зв`язок з вихователями. Згідно довідки №145 від 21.11.2022 року [PERSON] дійсно зарахований в заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №18 Олександрійської міської ради Кіровоградської області на 2022/2023 навчальний рік з 01.09.2022 року та відвідує старшо-підготовчу групу "Сонечко". Згідно довідки вих. №542 від 12.03.2021 року, виданої громадською організацією "Нове покоління Україна" [PERSON] , [INFO] знаходилась в центрі соціально-психологічної реабілітації "Нове покоління Україна" за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Молодіжна, 30 з 16.03.2020 року по 04.01.2021 року. 21.07.2021 року внесено відмості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021053380000310 за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] своїй матері [PERSON] , тобто за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської міської ради №317/9/10/3 від 13.12.2022 року [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно мололітнього [PERSON] та стягнути з них аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачі матеріальної допомоги дитині не надають, життям та здоров`ям не цікавляться. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідачі без поважних причин свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що сприятиме захисту інтересів дитини. Проте відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] , тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів їх заробітку (доходу) підлягають задоволенню. За приписами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 2147 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 2147 грн. 20 коп.

Outcome: approved