Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

17.03.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Чугуївського нотаріального округу Харківської області Трубнікова В.В., з наступними\~вимогами:\~розірвати договір довічного утримання, укладений 27 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1241; повернути у власність [PERSON] , квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2517961663140); скасувати державну реєстрацію обтяження нерухомого майна квартири [ADDRESS] , а саме заборону відчуження квартири, накладену приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В., у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання, зареєстрованого в реєстрі за № 1242. В обґрунтування позову зазначено, що 27.11.2021 [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності двокімнатну квартиру, загальною площею 45,3 кв. м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2517961663140. В зв`язку з посвідченням договору нотаріусом Трубніковою В.В. було накладено заборону відчудження на вищевказану квартиру, заборона зареєстрована в реєстрі за № 1242. Відповідно до умов договору набувач [PERSON] , зобов`язався надавати [PERSON] утримання у вигляді забезпечення: безоплатним житлом, продуктами харчування, ліками або виробами медичного призначення. Крім того, на виконання вказаних зобов`язань по утриманню [PERSON] , [PERSON] , зобов`язався витрачати щомісячно кошти в сумі одного мінімального розміру пенсії за віком , яка в період з грудня 2021 по червень 2022 року складала - 1\~934 грн., з липня 2022 року по листопад 2022 року - 2\~027 грн., з грудня 2022 року по березень 2023 року - 2\~093 грн. на місяць. Відповідач свої зобов`язань за договором не виконує, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 березня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 09.05.2023. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.05.2023 закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 31.05.2023. 31.05.2023 належним чином повідомлені учасники на судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Оберкович Г.В. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до канцелярії суду надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікова В.В. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, а також на підставі частини 2 статті 191 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 27 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір довічного утримання. Договір посвідчено приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1241 (а.с. 5). Відповідно до умов Договору довічного утримання [PERSON] (відчужувач) передала у власність [PERSON] (набувачу) належну їй на праві приватної власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] в замін чого [PERSON] зобов`язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Відповідно до п. 3 Договору, сторони домовилися, що утримання буде надаватися [PERSON] у вигляді: забезпечення відчужувача житлом, шляхом надання їй права безоплатного довічного проживання в квартирі, яка є предметом цього договору; забезпечення відчужувача продуктами харчування на її вимогу; забезпеченням відчужувача ліками або виробами медичного призначення у відповідності до рецептів лікарів. На виконання зобов`язань, зазначених в цьому пункті договору, набувачем щомісячно будуть витрачатися кошти у сумі одного мінімального розміру пенсії за віком. Витрати на утримання, які будуть перевищувати вказану суму, будуть оплачуватися за рахунок особистих коштів відчужувача. У зв`язку з посвідченням зазначеного вище договору приватним нотаріусом Трубніковою В.В. на підставі статті 73 Закону України "Про нотаріат", накладено заборону на відчуження зазначеного в ньому нерухомого майна, що належить [PERSON] до припинення чи розірвання договору, заборона зареєстрована в реєстрі за № 1242 (а.с. 5 зворот, 6). Також, 27.11.2021 на підставі Договору і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61892181, приватним нотаріусом Трубніковою В.В. було зареєстровано за [PERSON] право власності квартиру [ADDRESS] . Відповідно до статті 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з частиною першою статті 749 Цивільного кодексу України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами статті 751 Цивільного кодексу України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до частини 1 статті 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 Цивільного кодексу України). Як зазначено позивачем, відповідач не виконує умови укладеного договору довічного утримання від 27.11.2021, визначені пунктом 3 Договору. В свою чергу, відповідач визнав позов в повному обсязі та жодних заперечень проти нього до суду не надав. З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та встановлені судом обставини в їх сукупності, виходячи з визнання відповідачем позову, суд дійшов до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про розірвання договору довічного утримання (догляду) та застосування відповідних правових наслідків. Крім того, відповідно до частини 1 статті 756 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Згідно зі статтею 74 Закону України "Про нотаріат"\~одержавши повідомлення про припинення чи розірвання договору довічного утримання, яким було обумовлене накладення заборони відчуження майна, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Враховуючи, що договір довічного утримання від 27.11.2013 р. № 1241 розірвано судом у зв`язку з неналежним виконанням набувачем обов`язків за вказаним договором, судом задовольняються позовні вимоги про визнання за [PERSON] , права власності на квартиру [ADDRESS] , припинивши право власності відповідача та зняття заборони відчуження на вказане нерухоме майно. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат понесених нею по сплаті судового збору питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved