Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ частки майна в натурі. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідно до договору дарування є власником 41/100 частки нежитлового приміщення (млин), що знаходиться в [ADDRESS] , а саме: приміщення 2-1, що складає 62,7 кв.м. Іншим співвласником нежилого приміщення був [PERSON] , частка в праві власності на даний момент складає 1/1 ( 672,8 кв.м.). Частка нежилого приміщення, яке належить позивачу, розташована на приватизованій земельній ділянці площею, 0,0650 кв.м., яка належить позивачу. На даний час виділити частку майна в натурі шляхом відповідного договору є неможливим, так як відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено статус майна приміщення, яке належить [PERSON] на підставі права власності як ціла частка 1/1. Позивач бажає присвоїти адресу об`єкту нерухомого майна та припинити право спільної часткової власності, що буде сприяти вільному волевиявленню позивача, щодо здійснення ним прав власника майна. Ухвалою суду від 14.07.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.10.2022 р. у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 10.03.2023 р. провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. 25.04.2023 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила виділити 39/100 \~частин нежитлового приміщення ( млин), яке складається з приміщення № 5-1 (згідно БТІ) площею 62,70 кв.м., яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] , відповідно до висновку експертів № 550/02-2023 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] , позовні вимоги з врахуванням уточнень підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з мотивів що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив, щодо їх задоволення, погоджується з варіантом виділу частки позивача за варіантом проведеної комісійної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 550/02-202. У відповідності з частиною 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. На даний час позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду щодо виділення належної їй 39/100 частин нежитлового приміщення в натурі та припинення права спільної часткової власності на майно. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється ( ч.3 ст. 364 ЦК України). Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до договору дарування частини приміщення від 28.12.2004 р, що посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Владикою І.В. та зареєстрований в реєстрі № 6024 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 41/100 частин нежилого приміщення, млин, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інвентаризаційною справою № 5531 на частину приміщення будівлі та технічним паспортом щодо об`єкта за адресою: [ADDRESS] підтверджуються технічні дані та площа приміщення ( а.с.6-14 ). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 303449328 від 23.06.2022 за адресою: [ADDRESS] : нежиле приміщення, млин на праві власності (спільна часткова), розмір частки 41/100 належить [PERSON] , цех по обробці граніту з прибудовою на праві власності , розмір частки 1/1 належить [PERSON] . Судом досліджено висновок експертів № 550/02-2023 від 27.02.2023 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, відповідно до якого поділ нежитлового приміщення ( млина), що розташований за адресою [ADDRESS] вбачається технічно можливим, за умови відступу від ідеальних часток співвласників. Експертами запропоновано технічно можливий варіант поділу нежитлового приміщення виходячи з фактичного порядку користування нежитловим приміщенням ( млином) та із відступом від ідеальних часток співвласників. Приміщення, які пропонуються виділити співвласникам фактично є ізольованими та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи нежитлового приміщення та інженерні системи загального користування. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні відмовилась від компенсації за відступ від ідеальних часток ( 3,5 кв.м., що в грошовому еквіваленті становить 13320 грн.) Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів дає суду підстави зробити висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, наведених судом вище. Враховуючи викладене, на підставі ст.358, 364 ЦК України,

Outcome: approved