Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1733 грн та судові витрати.. В обґрунтування своїх вимог вказує, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є власником (балансоутримувачем) гуртожитку № 19, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська,146. Зазначає, що наказом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 4-85 від 03.09.2001 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів. Стверджує, що 08.10.2018 між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та відповідачкою було укладено угоду № 1007 на проживання у гуртожитку на 2018/2019 навчальний рік. Оскільки відповідач була студенткою Київського національного університету культури та мистецтв, то при визначенні розміру оплати за проживання відносилась до категорії «сторонні особи». За умовами Договору, вiдповiдачу було надане ліжко-мiсце в гуртожитку № 19 у кімнаті № 7-20 на строк, передбачений пунктом 5.1 Договору . Згідно підпункту 3.1.2 пункту 3.1 Договору, Вiдповiдач зобов`язаний сплачувати через банківські установи з дати поселення по дату виселення за проживання відповідно до діючого Положення про оплату, але не менш нiж на мiсяць вперед. У випадку змiн умов проживання, наприклад, вибуття чи вселення одного зі співмешканців тощо, вартість проживання змінюється пропорцiйно кількості студентів, що мешкають у кімнаті. Наказом ректора КПІ ім. Ігоря Сікорського від 04.08.2017 № 1/265 «Про умови оплати за проживання, експлуатаційно-господарські і комунальні послуги у студентських гуртожитках студмістечка Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут iменi Ігоря Сікорського» було затверджено Положення «Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців» Вказали, що вiдповідно до підпункту 1.4.10 пункту 1.4 Положення «Про оплату за проживання. комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців» (Додаток № 1) у гуртожитку блочного типу № 19 сторонні особи (при наявності вільних ліжко-місць у гуртожитку) сплачують за проживання на місяць за лiжко-мiсце: при 4-х місному поселенні в кімнаті - 1300 грн.; при 3-х місному поселенні в кімнаті - 1733 грн.;при 2-х місному поселенні в кімнаті - 2600 грн.; при 1-місному поселенні в кімнаті - 5200 грн. У період з 01.11.2018 по 01.01.2019 в кімнаті № 7-20 мешкало три особи, що підтверджується Довідкою № 0700/0029 від 01.03.2023. Таким чином, в період з 01.11.2018 по 01.01.2019 відповідач повинна був сплачувати за проживання 1733,00 грн. на місяць. Відповідачем було сплачено за проживання в жовтні та листопаді 2018 року, що підтверджується копіями виписок по рахунку за 09.10.2018, 19.11.2018. Натомість, оплату за проживання в грудні 2018 року відповідач не здійснила та покинула гуртожиток без дотримання встановленої процедури виселення. Вказане підтверджується актом від 08.01.2019 . Таким чином, відповідач проживала в кімнаті № 7-20 гуртожитку № 19 з 08.10.2018 по 01.01.2019. Однак, в порушення умов укладеного Договору оплату за проживання за грудень 2018 року відповідач не здійснила, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 1733,00 грн. (одна тисяча сімсот тридцять три гривні 00 коп.), З урахуванням викладеного вище просить суд позов задовольнити. 24.03.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи дану справу було передано до провадження судді Усатовій І.А.. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Звертаючись до суду, позивач зазначив місце реєстрації відповідача: [ADDRESS] , тобто на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні у зв`язку з тимчасовою окупацією території України. Статтею 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 12-1 даного Закону, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення учасник вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. На виконання вимог зазначено Закону, судом здійснені оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача у судове засідання 01.06.2023. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. У встановлений ухвалою суду від 24.03.2023 строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 3 статті 326 ЦК України управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно з абзацом першим частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту» майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством. Особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на забезпечення гуртожитком та цілодобовим доступом до нього на строк навчання у порядку, встановленому законодавством (пункт 8 частини першої статті 62 Закону України «Про вищу освіту»). Статтею 61 ЖК Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється за договором найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення. Згідно з частиною першою статті 127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Судом встановлено, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є власником (балансоутримувачем) гуртожитку № 19, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 146, що підтверджується копією наказу МОН № 185 від 13.02.2020. Наказом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» № 4-85 від 03.09.2001 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». Наказом МОН від 17.08.2016 № 992 Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут» присвоєно ім`я Ігоря Сікорського (а.с. 14). 08.10.2018 між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та відповідачкою було укладено угоду № 1007 на проживання у гуртожитку [ADDRESS] . Термін дії угоди протягом навчального року відповідно до графіка навчального процесу. Згідно підпункту 3.1.2 пункту 3.1 Договору, Вiдповiдач зобов`язаний сплачувати через банківські установи з дати поселення по дату виселення за проживання відповідно до діючого Положення про оплату, але не менш нiж на мiсяць вперед. У випадку змiн умов проживання, наприклад, вибуття чи вселення одного зі співмешканців тощо, вартість проживання змінюється пропорцiйно кількості студентів, що мешкають у кімнаті. Наказом ректора КПІ ім. Ігоря Сікорського від 04.08.2017 № 1/265 «Про умови оплати за проживання, експлуатаційно-господарські і комунальні послуги у студентських гуртожитках студмістечка Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут iменi Ігоря Сікорського» було затверджено Положення «Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців» Вiдповідно до підпункту 1.4.10 пункту 1.4 Положення «Про оплату за проживання. комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців» (Додаток № 1) у гуртожитку блочного типу № 19 сторонні особи (при наявності вільних ліжко-місць у гуртожитку) сплачують за проживання на місяць за лiжко-мiсце:при 4-х місному поселенні в кімнаті - 1300 грн.; при 3-х місному поселенні в кімнаті - 1733 грн.;при 2-х місному поселенні в кімнаті - 2600 грн.; при 1-місному поселенні в кімнаті - 5200 грн. Як вбачається з матеріалів справи у період з 01.11.2018 по 01.01.2019 в кімнаті № 7-20 мешкало три особи, що підтверджується довідкою № 0700/0029 від 01.03.2023. Таким чином, в період з 01.11.2018 по 01.01.2019 Відповідач повинна був сплачувати за проживання 1733,00 грн. на місяць. Так, відповідачем було сплачено за проживання в жовтні та листопаді 2018 року, що підтверджується копіями виписок по рахунку за 09.10.2018, 19.11.2018. Натомість, оплату за проживання в грудні 2018 року відповідач не здійснила та покинула гуртожиток без дотримання встановленої процедури виселення. Вказане підтверджується актом від 08.01.2019. Таким чином, Відповідач проживала в кімнаті № 7-20 гуртожитку № 19 з 08.10.2018 по 01.01.2019. Однак, в порушення умов укладеного Договору оплату за проживання за грудень 2018 року відповідач не здійснила, внаслідок чого у виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 1733,00 грн. (одна тисяча сімсот тридцять три гривні 00 коп.). Судом було встановлено, що спірне приміщення гуртожитку було надано відповідачці в тимчасове користування на підставі укладеної угоди, проживала вона у період з 08.10.2018 по 01.01.2019,однак нею не було сплачено за грудень 2018 року. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за відповідачем рахується заборгованість за період із 02.07.2020 по 31.07.2021 у розмірі 28 724,51 грн. за проживання у гуртожитку (а.с. 56). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань щодо оплати за проживання у студентському гуртожитку за грудень 2018 , суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості у розмірі 1773 грн. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за проживання в студентському гуртожитку в розмірі 1773 грн., як таке, що узгоджується з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2684 грн. З огляду на викладене, позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» підлягає задоволенню.

Outcome: approved