Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

24 березня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач зазначив, що 26 липня 1995 року між ним та [PERSON] зареєстрований шлюб. Спільних дітей сторони не мають. З травня 1998 року через сварки та непорозуміння сторони припинили шлюбні стосунки. Відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, в зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 квітня 2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року постановлено ухвалити заочне рішення. Позивач, [PERSON] , а також його представник - адвокат Галушко С. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не подала. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 26 липня 1995 року у Білицькій селищній раді народних депутатів Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки, чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами статтей 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони з 1998 року припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, та відновлювати їх не мають наміру, тому подальший шлюб суперечитиме інтересам сторін. Спору про спільне майно у сторін не має. Спільні малолітні діти відсутні. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, [PERSON] прізвище при реєстрації шлюбу не змінювала, тому суд не вирішує питання, визначене ст. 113 СК України. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved