Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Позивачка та її представник звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка та її представник зазначили, що 05.07.2008 року між [PERSON] (далі - «Позивач») та [PERSON] (далі - «Відповідач») був зареєстрований шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дніпродзержинська, актовий запис № 310. [INFO] у зареєстрованому шлюбі у Позивача та Відповідача народився син, [PERSON] , про що Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 794 та видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] . 31.05.2010 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 2-829/10 р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у наступному розмірі: - частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2010 року, на користь матері [PERSON] . Дане рішення набрало законної сили 10.06.2010 року. 03.02.2012 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 2-123/12 шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу з Відповідачем спільний неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з Позивачкою. Для примусового виконання судового рішення від 31.05.2010 року по справі № 2-829/10 р. Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист від 04.06.2010 року № 2-829, який в подальшому Позивачкою було пред`явлено до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де і знаходиться до теперішнього часу. 02.03.2018 року на підставі заяви та виконавчого листа від 04.06.2010 року № 2-829 державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Наумовою Іриною Валентинівною було відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 20.01.2010 року до повноліття дитини. Починаючи з відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] і до сьогоднішнього дня з [PERSON] на користь [PERSON] не було стягнуто аліментів на утримання сина в повному обсязі і тому утворилась заборгованість. За інформацією Позивача [PERSON] у добровільному порядку [PERSON] відмовляється сплачувати заборгованість по аліментам на утримання спільного сина. На сьогоднішній день виконавче провадження ВП № [NUMBER], за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, здійснює державний виконавець Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Агеєва Вікторія Григорівна, якою вживаються усі передбачені законом заходи для стягнення заборгованості по аліментам. У ході виконавчого провадження № [NUMBER] були винесені наступні постанови: - про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; - про арешт майна боржника; - про арешт коштів боржника; - про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; - про накладення штрафу. Також у ході ВП № [NUMBER] було сформовано Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників. Однак, усі вищенаведені заходи для стягнення заборгованості по аліментам з Відповідача не змінили ситуацію із сплатою заборгованості до цього часу. Всі витрати на утримання спільного Позивача з Відповідачем сина [PERSON] покладені лише на мати - [PERSON] . Саме Позивачка піклується вихованням та повноцінним розвитком дитини, забезпечує предметами першої необхідності, одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям, ліками і таке інше, однак коштів на повноцінне утримання неповнолітньої дитини не вистачає. Позивачці відомо, що Відповідач є працездатним та фізично здоровим. Він має реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки по утриманню свого рідного сина. Однак, маючи змогу матеріально підтримувати дитину, Відповідач належним чином не виконує покладені на нього законом обов`язки. Про обставини, які є причиною несплати аліментів на утримання сина, Відповідач не повідомляє. 24.01.2023 року адвокатом Тереховим Антоном Віталійовичем, до державного виконавця був направлений адвокатський запит про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] , станом на 01.01.2023 року, та копію постанови про відкриття виконавчого провадження із ідентифікатором доступу до АСВП. У відповідь на вищевказаний адвокатський запит, державний виконавець Агеєва В.Г. направила Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.12.2022 року, з якого вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] , що виникла за період з 27.02.2018 року по 31.12.2022 року складає 158 064,64 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч 64 гривні 64 коп.). В той же час, незважаючи на вищезазначений розмір заборгованості Відповідач на даний час не вживає жодних заходів щодо її погашення. 27.01.2023 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Агеєвою Вікторією Григорівною була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто 67 412,00 грн.. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на неповнолітнього сина згідно рішення суду та норм чинного законодавства України, однак він ухиляється від свого обов`язку забезпечувати дитину, утворивши заборгованість. Це свідчить про наявність презумпції його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів та є підставою для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої частинами першою, другою статті 196 СК України. Сума пені, розрахованої у зв`язку з несплатою [PERSON] аліментів за період з 27.02.2018 року по 31.12.2022 року, складає 1 234 648,71 грн.. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки розмір заборгованості Відповідача по аліментам складає 158 064,64 грн., сума пені, що може бути стягнута за даним позовом, обмежується вищевказаним розміром. Враховуючи, що державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, у сумі 67 412,00 грн., це означає, що Позивачу необхідно застосовувати норми ч. 2 ст. 196 СК України при обрахунку та стягненні суми пені. Тобто, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, розмір пені, що підлягає стягненню з Відповідача та становить ціну позову: 158 064,64 грн. - 67 412,00 грн. = 90 652,64 грн.. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. Подали суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дніпродзержинська, актовий запис № 310. [INFO] у зареєстрованому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] , про що Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 794 та видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] . 31.05.2010 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 2-829/10 р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у наступному розмірі: - частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2010 року, на користь матері [PERSON] . Дане рішення набрало законної сили 10.06.2010 року. 03.02.2012 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 2-123/12 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу спільний неповнолітній син - [PERSON] залишився проживати з [PERSON] . Для примусового виконання судового рішення від 31.05.2010 року по справі № 2-829/10 р. Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист від 04.06.2010 року № 2-829, який в подальшому [PERSON] було пред`явлено до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де і знаходиться до теперішнього часу. 02.03.2018 року на підставі заяви та виконавчого листа від 04.06.2010 року № 2-829 державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Наумовою Іриною Валентинівною було відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 20.01.2010 року до повноліття дитини. У ході виконавчого провадження № [NUMBER] були винесені наступні постанови: - про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; - про арешт майна боржника; - про арешт коштів боржника; - про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; - про накладення штрафу. Відповідно Розрахунку заборгованості наданої державним виконавцем Агеєвою В.Г. зі сплати аліментів станом на 31.12.2022 року, розмір заборгованості [PERSON] , що виникла за період з 27.02.2018 року по 31.12.2022 року складає 158 064,64 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч 64 гривні 64 коп.). Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - «Конвенція про права дитини»), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Відповідно до ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У Постанові Верховного Суду України №6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з ч. 2 ст. 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - «Закон № 1404-VIII») за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Враховуючи те, що 27.01.2023 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Агеєвою Вікторією Григорівною була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто 67 412,00 грн., це означає, що Позивачу необхідно застосовувати норми ч. 2 ст. 196 СК України при обрахунку та стягненні суми пені. Відповідно до абз. 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 передбачена ст. 196 СК (2947-14) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як роз`яснила у своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), що «неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти». Отже, Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на неповнолітнього сина згідно рішення суду та норм чинного законодавства України, однак він ухиляється від свого обов`язку забезпечувати дитину, утворивши заборгованість. Це свідчить про наявність презумпції його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів та є підставою для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої частинами першою, другою статті 196 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України) Виходячи з аналізу норм глави 549 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) зазначено, що: «Тлумачення вказаних норм свідчить, що, зокрема: - розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; - при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Беручи до уваги тривалий час ухилення відповідача [PERSON] від виконання рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, розрахунок пені відповідно до Розрахунку заборгованості, який було надано до суду 13.02.2023 року разом із позовною заявою станом на 31.12.2022 р. становить: За лютий 2018 року 112,64 грн. x 1 769 днів x 1% = 1 992,60 грн. За березень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 767 днів x 1% = 27 865,59 грн. За квітень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 736 днів x 1% = 27 376,72 грн. За травень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 706 днів x 1% = 26 903,62 грн. За червень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 675 днів x 1% = 26 414,75 грн. За липень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 645 днів x 1% = 25 941,65 грн. За серпень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 614 днів x 1% = 25 452,78 грн. За вересень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 583 днів x 1% = 24 963,91 грн. За жовтень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 553 днів x 1% = 24 490,81 грн. За листопад 2018 року 1 577,00 грн. x 1 522 днів x 1% = 24 001,94 грн. За грудень 2018 року 1 577,00 грн. x 1 492 днів x 1% = 23 528,84 грн. За січень 2019 року 2 100,00 грн. x 1 461 днів x 1% = 30 681,00 грн. За лютий 2019 року 2 100,00 грн. x 1 430 днів x 1% = 30 030,00 грн. За березень 2019 року 2 100,00 грн. x 1 402 днів x 1% = 29 442,00 грн. За квітень 2019 року 2 323,00 грн. x 1 371 днів x 1% = 31 848,33 грн. За травень 2019 року 2 323,00 грн. x 1 341 днів x 1% = 31 151,43 грн. За червень 2019 року 2 323,00 грн. x 1 310 днів x 1% = 30 431,30 грн. За липень 2019 року 2 405,50 грн. x 1 280 днів x 1% = 30 790,40 грн. За серпень 2019 року 2 405,50 грн. x 1 249 днів x 1% = 30 044,70 грн. За вересень 2019 року 2 405,50 грн. x 1 218 днів x 1% = 29 298,99 грн. За жовтень 2019 року 2 405,50 грн. x 1 188 днів x 1% = 28 577,34 грн. За листопад 2019 року 2 405,50 грн. x 1 157 днів x 1% = 27 831,64 грн. За грудень 2019 року 2 405,50 грн. x 1 127 днів x 1% = 27 109,99 грн. За січень 2020 року 2 749,25 грн. x 1 096 днів x 1% = 30 131,78 грн. За лютий 2020 року 2 749,25 грн. x 1 065 днів x 1% = 29 279,51 грн. За березень 2020 року 2 749,25 грн. x 1 036 днів x 1% = 28 482, 23 грн. За квітень 2020 року 2 828,00 грн. x 1 005 днів x 1% = 28 421,40 грн. За травень 2020 року 2 828,00 грн. x 975 днів x 1% = 27 573,00 грн. За червень 2020 року 2 828,00 грн. x 944 днів x 1% = 26 696, 32 грн. За липень 2020 року 2 915,00 грн. x 914 днів x 1% = 26 643,10 грн. За серпень 2020 року 2 915,00 грн. x 883 днів x 1% = 25 739,45 грн. За вересень 2020 року 2 915,00 грн. x 852 днів x 1% = 24 835,80 грн. За жовтень 2020 року 3 050,25 грн. x 822 днів x 1% = 25 073,06 грн. За листопад 2020 року 3 050,25 грн. x 791 днів x 1% = 24 127,47 грн. За грудень 2020 року 3 050,25 грн. x 761 днів x 1% = 23 212,40 грн. За січень 2021 року 2 982,75 грн. x 730 днів x 1% = 21 774,075 грн. За лютий 2021 року 2 982,75 грн. x 699 днів x 1% = 20 849,42 грн. За березень 2021 року 2 982,75 грн. x 671 днів x 1% = 20 014,25 грн. За квітень 2021 року 3 172,75 грн. x 640 днів x 1% = 20 305,60 грн. За травень 2021 року 3 172,75 грн. x 610 днів x 1% = 19 353,77 грн. За червень 2021 року 3 172,75 грн. x 579 днів x 1% = 18 370,22 грн. За липень 2021 року 3 379,50 грн. x 549 днів x 1% = 18 553,45 грн. За серпень 2021 року 3 379,50 грн. x 518 днів x 1% = 17 505,81 грн. За вересень 2021 року 3 379,50 грн. x 487 днів x 1% = 16 458,16 грн. За жовтень 2021 року 3 416,50 грн. x 457 днів x 1% = 15 613,41 грн. За листопад 2021 року 3 416,50 грн. x 426 днів x 1% = 14 554,29 грн. За грудень 2021 року 3 416,50 грн. x 396 днів x 1% = 13 529,34 грн. За січень 2022 року 3 416,50 грн. x 365 днів x 1% = 12 470,23 грн. За лютий 2022 року 3 416,50 грн. x 334 днів x 1% = 11 411,11 грн. За березень 2022 року 3 416,50 грн. x 306 днів x 1% = 10 454,49 грн. За квітень 2022 року 3 416,50 грн. x 275 днів x 1% = 9 395,38 грн. За травень 2022 року 3 416,50 грн. x 245 днів x 1% = 8 370,43 грн. За червень 2022 року 3 416,50 грн. x 214 днів x 1% = 7 311,31 грн. За липень 2022 року 3 416,50 грн. x 184 днів x 1% = 6 286,36 грн. За серпень 2022 року 3 416,50 грн. x 153 днів x 1% = 5 227,25 грн. За вересень 2022 року 3 416,50 грн. x 122 днів x 1% = 4 168,13 грн. За жовтень 2022 року 3 416,50 грн. x 92 днів x 1% = 3 143,18 грн. За листопад 2022 року 3 416,50 грн. x 61 днів x 1% = 2 084,07 грн. За грудень 2022 року 3 416,50 грн. x 31 днів x 1% = 1 059,12 грн. Відповідно до вищенаведеного розрахунку, сума пені, розрахованої у зв`язку з несплатою [PERSON] аліментів за період з 27.02.2018 року по 31.12.2022 року, складає 1 234 648,71 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки розмір заборгованості Відповідача по аліментам складає 158 064,64 грн., сума пені, що може бути стягнута за даним позовом, обмежується вищевказаним розміром. Також варто врахувати, що державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, у сумі 67 412,00 грн., це означає, що Позивачу необхідно застосовувати норми ч. 2 ст. 196 СК України при обрахунку та стягненні суми пені. Тобто, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, розмір пені, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить: 158 064,64 грн. - 67 412,00 грн. = 90 652,64 грн. Суд приймає до уваги, що відповідачем не надано доказів поважності причин несплати аліментів або сплати їх не у повному обсязі, пов`язаних зі станом здоров`я чи іншими непереборними чи тяжкими обставинами, а отже суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved