Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

14.12.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 01 серпня 2015\~ року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~\~ Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння у сімейному житті, спільних інтересів, різних поглядів на життя та сімейні цінності, фактичні шлюбні відносини припинено. Тому, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2023 року у справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10 січня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та розподіл майна подружжя. Посилалась на те, що 01.08.2015 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття любові, поваги один до одного, на даний час проживають окремо. Зазначила, що малолітня [PERSON] проживає разом із нею. За 1,5 роки окремого проживання відповідачем було надано матеріальну допомогу на утримання доньки кілька разів. Посилалась на те, що за час шлюбу з [PERSON] 01.07.2020 року, за рахунок спільних коштів, було придбано автомобіль Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] . Зазначила, що автомобіль Toyota Corolla 2017 року був відчужений відповідачем, без її згоди. За відчужений автомобіль Toyota Corolla 2017 року, який був об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, відповідач набув у володіння грошові кошти від продажу автомобіля Toyota Corolla 2017 року. Просила суд шлюб між ними розірвати. Визначити місце проживання [PERSON] з [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 10 січня 2023 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок компенсації вартості частки транспортного засобу автомобіля Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] у розмірі 232\~200 грн.. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на автомобіль Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2023 року цивільну справу №552/120/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та розподіл майна подружжя та цивільну справу №552/9718/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - об`єднано в одне провадження та присвоїно об`єднаній справі номер справи №552/9718/22. 10.03.2023 року до суду від позивача [PERSON] надійшов відзив на позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та розподіл майна подружжя. Зазначив, що визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів він визнає. Просив суд закрити проваджена у частині вимог про визначення місця проживання дитини. Стягнути з нього на користь [PERSON] у порядку поділу спільного майна подружжя автомобіля Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] грошову компенсацію у розмірі від вартості авто, що становить 182\~450 грн. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на транспортний засіб Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] . 15.03.2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.03.2023 №268/0/15-23, суддя Саркісян О.А. припинила здійснювати правосуддя в Київському районному суді м. Полтави, у зв`язку із достроковим закінченням відрядження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 10 квітня 2023 року до суду від [PERSON] надійшла заява про зміну предметі позову. Просила суд шлюб між сторонами розірвати. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 10 січня 2023 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок компенсації вартості частки транспортного засобу автомобіля Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] у розмірі 207\~000 грн.. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на автомобіль Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] . 04.05.2023 року до суду від [PERSON] надійшла заява про визнання позову. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України а результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~ що 01 серпня 2015 року\~ між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1002, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.11.2022 року\~. /а.с. 6/ Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ./а.с.7/ Дитина проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують.\~ Сторонами вживались заходи до примирення, але позитивного результату вони не дали, примирення не досягнуто. За нормами ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~\~та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з їх позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України\~ та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе,\~ суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. \~\~Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно,\~\~ подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Також у даний час між батьками виник спір з приводу участі батька в утриманні дітей. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України\~\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської\~\~гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров`я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, тощо. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної\~Ради\~України\~від\~27\~лютого\~1991\~року\~№789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Саме такий розмір аліментів має забезпечити право неповнолітньої [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ст.191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 10 січня 2023 року - дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Вирішуючи вимогу\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розподілу\~майна подружжя суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до відповіді регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області транспортний засіб Toyota Corolla 2017 року,дата першої реєстрації 14.09.2017 року, номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] був зареєстрований за [PERSON] . Відповідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 02 грудня 2022 року автомобіль Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] зареєтрований за [PERSON] .. Зазначений вище транспортний засіб був зареєстрований за [PERSON] з 01.07.2020 по 02.09.2022. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя. За загальним підходом, закріпленим у\~статті 60 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Звідси\~стаття 60\~СК\~України містить презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Частиною першою\~статті 61 СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі статтею 63 СК України\~дружина та\~чоловік\~мають\~рівні права\~на\~володіння,\~користування\~і\~розпоряджання майном,\~що\~належить\~їм на\~праві\~спільної\~сумісної власності,\~якщо\~інше\~не встановлено\~домовленістю\~між\~ними.\~Згідно\~статті\~68\~СК\~України\~розірвання шлюбу\~не\~припиняє\~права спільної\~сумісної\~власності\~на майно,\~набуте\~за\~час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до\~ст.71\~СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що автомобіль набутий відповідачем за час шлюбу з позивачем, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та частки майна позивача та відповідача є рівними. Із матеріалів справи вбачається, що сторони домовились, що компенсація вартості частки транспортного засобу автомобіля Toyota Corolla 2017 року, VIN номер кузова [NUMBER] становить 207\~000 грн.. У зв`язку з викладеним позовні вимоги [PERSON] про а розподілу майна подружжя підлягають задоволенню. З відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073.60 грн., від сплати якого звільнений позивач за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved