Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в свою користь кошти які були сплачені на підставі договору від 22 жовтня 2021 року та розірвати даний договір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 вересня 2021 року між ним та [PERSON] було укладено договір про облаштування балкону (фактично утеплення). Відповідно до цього договору, Відповідач зобов`язалась у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обладнати балкон та встановити ПВХ конструкції білого кольору з вмонтованими склопакетами, виготовлену з чотирикамерного профілю ПВХ з відповідною фурнітурою замість старих зношених конструкцій. Вартість облаштування балкону Відповідач оцінив у 24 800 грн. При укладенні договору, позивач, передав відповідачу 13 000 грн готівкою, як передоплату за облаштування балкону. Відповідач повідомив, що залишок коштів у сумі 11\~800 грн., необхідно буде сплатити при доставці складових частин балкону через 60 робочих днів, а саме 15.12.2021 року. Позивач намагався вирішити питання шляхом переговорів, але це не дало результату. Станом на день звернення позивача до суду, відповідач не виконав умови договору. Своїми неправомірними діями, Відповідач завдав позивачу душевних страждань у зв`язку з чим у нього погіршилось і фізичне здоров`я. Враховуючи викладене розмір моральної шкоди не може бути меншим ніж 10\~000 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти у розмірі 13\~000 грн, стягнути з [PERSON] на його користь пеню за прострочення виконання договору із розрахунку 39 грн. за кожен день простроченнв, починаючи з 16.12.2021 року, вважати договір від 22 вересня 2021 року (індивідуальний номер замовлення 8 ) укладений між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] розірваним, стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. Ухвалою суду від 06.02.2023 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив не стягувати з відповідача пеню за прострочення виконання договору. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49\~ЦПК\~України позивач вправі збільшити або зменшити розмір\~позовних вимог\~до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного\~позовного\~провадження. Позивач в судове засідання з`явився, підтримав свої позовні вимоги, не запересує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у її відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надавала. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~\~подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та ФОП [PERSON] уклади Договір (індивідуальний номер замовлення 8) від 22.09.2021 року про організацію робіт по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкцій, відповідно до якого позивач [PERSON] передав відповідачу передоплату в розмірі 13\~000 грн. Відповідно до листа начальника сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції Маловичко А., Зоренко Н.М. звернулась з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності по факту шахрайства, а саме невиконання договору №8 від 22.09.2021 року про облаштування балкону. Вищевказана заява була внесена до ЄРДР за № 12021053260000497 від 25.11.2021, за ознаками кримінального проступку передбаченого ст.190 ч.1 КК України та рішення по даному провадженню на момент надання відповіді, а саме 18.05.2023, не прийнято. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 639\~ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Статтею 906 ЦК України встановлена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, а саме: 1. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 907 ЦК України, Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Статті\~610,611 ЦК України\~передбачають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається із\~ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.\~\~Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.\~\~Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17). Як встановлено судом, між сторонами виникло зобов`язання за договором про надання послуг з виготовлення і передання у власність ПВХ конструкцій, за умовами якого відповідач зобов`язувався у строк 60 робочих днів, тобто до 15.12.2021 року, передати у власність замовника виготовлені вироби, чого ним виконано не було, а відтак, позивач, сплативши наперед грошові кошти у сумі 13 000 грн., має право вимагати їх повернення. Відповідачем не надано суду доказів того, що умови договору було виконано або того, що невиконання умов договору сталося з вини позивача чи внаслідок непереборної сили. З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що є правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача в користь позивача суми грошових коштів у розмірі 13\~000\~гривень. Згідно із\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частина 1\~ст. 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу\~Конституцією України, а також\~Цивільним Кодексом\~і відповідними законами України. \~\~\~\~\~\~ Частинами 1-3\~статті 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. [PERSON] зазнав моральних страждань, які були спричинені протиправними діями [PERSON] . Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує страждання позивача та його родини пов`язані із погіршенням стану здоров`я та побутових умов. \~\~\~\~\~\~ Виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити, та стягнути суму в розмірі 10 000 грн. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову [PERSON] . На підставі ст.4 п.2 п.п.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача суд стягує на користь держави судові витрати за позовні вимоги майнового та немайнового характеру у розмірі \~992\~ грн\~40\~ коп.

Outcome: approved