Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, видане на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Козівської селищної ради депутатів трудящих 18.05.1981, згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є матір`ю [PERSON] . Зазначила, що вона доглядала перестарілу [PERSON] до дня її смерті. 30.05.2015 за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Заявник, після смерті спадкодавця, як законний представник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було в такому відмовлено у зв`язку із тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначена [PERSON] . Після звернення до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану громадян їй було видано витяг про державну реєстрацію шлюбу, згідно якого [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого їй було присвоєно прізвище [PERSON] . Повідомила, що спадкодавець у шлюбі прожила не довго, а тому прізвище не змінювала та паспорт не отримувала, однак на момент видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок перебувала у зареєстрованому шлюбі, відтак таке видано на ім`я [PERSON] . Пояснила, що розбіжності створюють юридичні наслідки для неї та її дочки, зокрема, для реалізації її спадкових прав. У судове засідання заявник не з`явилася, представник заявника адвокат Лісна Н. І. подала до суду заяву від 16.05.2023 в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить такі задоволити, а справу слухати без її участі. Представник заінтересованої особи Козівської селищної ради у судове засідання не з`явився, 10.05.2023 подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні від 15.05.2023, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 18.09.2010 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області 18.09.2010. Від даного шлюбу у них народилася [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області 14.10.2011. [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на праві особистої власності належав жилий будинок [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконкомом Козівської селищної ради на підставі рішення Виконкому Козівської селищної Ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981. Вказане також підтверджується рішенням Виконкому Козівської селищної Ради депутатів трудящих №51від 08.04.1981. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 29.11.2017. За життя 13.03.2015 [PERSON] склала заповітне розпорядження НАМ №347073, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] . Заявник зазначає, що будучи законним представником [PERSON] для оформлення її спадкових прав звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Боднарук Н. М., однак у зв`язку із розбіжністю у зазначенні прізвища у свідоцтві про право власності на житловий будинок виданому на ім`я [PERSON] та свідоцтва про смерть виданого після смерті [PERSON] ,отримати свідоцтво про право власності на спадщину не змогла, про що свідчить інформація №187/01-16 від 17.05.2019 видана приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Боднарук Н. М. З метою отримання відомостей щодо зміни прізвища звернулася до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00022643314 сформованого 17.04.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.01.2012, прізвище у дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони були сусідами померлої [INFO] [PERSON] . Згідно показів свідків [PERSON] у 2012 уклала шлюб, після якого їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Окрім цього підтвердили, що дійсно [PERSON] , яка померла [INFO] належало свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане на ім`я [PERSON] , оскільки таке видавалося у період коли у померлої було прізвище « [PERSON] » Пояснили, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Підстав для визнання показань свідків необґрунтованими чи неправдивими у суду не має, оскільки такі показання давалися свідками під присягою, останні були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань. Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконкомом Козівської селищної ради на підставі рішення Виконкому Козівської селищної Ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981 видане на ім`я [PERSON] , що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкоємцем. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок видане на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Козівської селищної ради депутатів трудящих 18.05.1981, згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981. Метою встановлення юридичного факту є необхідність реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відтак з метою не порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведення вищезазначеного юридичного факту, суд приходить до висновку про необхідність встановлення даного юридичного факту. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява [PERSON] є цілком обґрунтованою та підлягає до задоволення шляхом встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа. На підставі наведеного та

Outcome: approved