Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 жовтня 2017 року у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1487. Позов обґрунтовується тим, що 1 жовтня 2017 року сторони уклали шлюб, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . У подружжя відсутнє взаєморозуміння через різні погляди на життя. З квітня 2023 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а шлюб існує формально. Син [PERSON] проживає із позивачем і спору щодо його місця проживання немає. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому й заявлено позов до суду. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON] . У судове засідання учасники справи не з`явилися. До суду надійшла заяви від представника позивача [PERSON] про підтримання позову про розірвання шлюбу та розгляд справи у відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у своїй заяві від 23 травня 2023 року зазначив про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 1 жовтня 2017 року сторони уклали шлюб. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . У копії довідки Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області від 25 серпня 2021 року № 381 значиться про те, що до складу сім`ї (зареєстрованих) на [ADDRESS] входять, зокрема, [PERSON] , [PERSON] . Нормою ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбне життя сторін не склалося і обоє вказують про необхідність розірвання шлюбу. Положенням ч. 2 ст. 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд приймає визнання позову відповідачем та вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 536,80 грн. Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в частині, за винятком повернутої із державного бюджету суми судового збору, - в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved