Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивачі у березні 2020 року звернулися до суду із позовом, в якому просили зобов`язати власника квартири [ADDRESS] [PERSON] припинити використання квартири [ADDRESS] не за призначенням, а саме тимчасового проживання громадян від 1 до 40 осіб, не пов`язаних родинними відносинами за плату під «хостел» та привести вказану квартиру у первісний житловий стан, придатний для постійного проживання однією сім`єю різного чисельного складу або однієї людини. Позивачі обґрунтовують позов тим, що 07.10.2019 року у зв`язку із численними скаргами мешканців житлового будинку [ADDRESS] до Київської міської державної адміністрації щодо влаштування у квартирі № 4 цього будинку хостелу, що викликає занепокоєння громадян і створює їм незручності, Робочою групою за участю представників ГУ НП у м. Києві проведено обстеження квартири за зазначеною адресою, за результатами обстеження був складений акт. У квартирі проведено огляд приміщення та з`ясовано, що квартира є трикімнатною. В кожній кімнаті розташовано по 2-3-4 двоярусні ліжка та квартира дійсно використовується для тимчасового проживання громадян (в розумінні під «хостел»). В квартирі може одночасно проживати до 30 осіб. В коридорі розміщені «Правила поведінки в гуртожитку». За інформацією проживаючих всі вони є заробітчанами та до туризму не мають ніякого відношення. Незаконне розміщення «хостелу» істотно порушує права та спокій мешканців будинку. Співіснування з «хостелом» призвело до антисанітарії у будинку. Неправомірні дії відповідача з незаконної експлуатації квартири наражають на небезпеку та погіршують якість життя мешканців будинку. Перебування великої кількості сторонніх людей у будинку створює незручності, як для власників квартир у будинку, так і для працівників комунальної системи. Оскільки мають місце щоденні скарги від мешканців про порушення санітарних норм у під`їздах, збільшення експлуатаційних витрат на будинок та порушення громадського спокою у вечірні та нічні години. 25.12.2019 року на вхідних дверях будинку за вказаною адресою ініціативною групою було розміщено повідомлення-вимога, адресована власнику квартири [ADDRESS] , з вимогами: припинити використання квартири не за призначенням, а саме під «хостел» для тимчасового проживання громадян та привести квартиру у стан, придатний для постійного проживання однієї сім`ї різного чисельного складу або однієї людини. Зазначені вимоги на дату подання даної позовної заяви проігноровані та не виконані відповідачем. Позивачі стверджують, що в багатоквартирних жилих будинках не можуть бути розміщені готелі, хостели або аналогічні засоби тимчасового проживання. 19.05.2023 року у судовому засіданні з ініціативи позивачів замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] , оскільки остання 02.03.2021 року стала власником квартири на підставі договору купівлі-продажу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідача у судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала пояснення у яких вказувала, що після придбання квартири припинила використовувати її не за призначенням. Представники Оболонської районної у м. Києві державна адміністрація та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, а також з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Пунктом 12 ч. 1 ст. 15 та ст. 154 ЖК УPCP передбачено, що виконавчі органи міських рад здійснюють контроль за утриманням будинків і квартир, що належать громадянам. Наказом Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.09.2019 № 37 затверджено склад робочої групи з оперативного вирішення проблемних питань існування на території міста Києва «хостелів». При цьому, 07.10.2019 року у зв`язку із численними зверненнями мешканців житлового будинку [ADDRESS] до Київської міської державної адміністрації щодо влаштування у квартирі № 4 цього будинку хостелу, що викликає занепокоєння громадян і створює їм незручності, Робочою групою за участю представників ГУ НП у м. Києві проведено обстеження квартири за зазначеною адресою, за результатами обстеження був складений акт. У квартирі проведено огляд приміщення та з`ясовано, що квартира є трикімнатною. В кожній кімнаті розташовано по 2-3-4 двоярусні ліжка та квартира дійсно використовується для тимчасового проживання громадян (в розумінні під «хостел»). В квартирі може одночасно проживати до 30 осіб. В коридорі розміщені «Правила поведінки в гуртожитку». За інформацією проживаючих всі вони є заробітчанами та до туризму не мають ніякого відношення. Відповідно інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 247409249 від 09.03.2021 року власник квартири, яка використовується під хостел, є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1694, виданий 02.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. Таким чином, [PERSON] є належним відповідачем у справі. Відповідно до п. 13 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» (зі змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 22.06.2017 № 616/2778) створене КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.01.2015 № 41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації» за позивачемКП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання без права розпорядження житловий та нежитловий фонд, зокрема і житловий будинок [ADDRESS] . Статутом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 5 (зі змінами внесеними розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської?міської державної адміністрації) від 16.05.2019 № 870) визначено, що підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду (п. 2.1) та здійснення відповідно до вимог законодавства контролю за використанням житлових приміщень за призначенням, переплануванням та вжиття заходів в установленому порядку (п. 2.2.19). Відповідно до протоколу від 25.12.2019 № 1 мешканцями багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] була створена ініціативна група з питання незаконного розміщення «хостелу» в будинку за вказаною адресою та складений список мешканців, які підтримують припинення незаконної діяльності гуртожитку, так званого «хостелу», розташованого в квартирі № 75 в вищезазначеному будинку. Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України та ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 382 ЦК України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 383 ЦК України встановлено, щовласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У відповідності до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власники квартири зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до обов`язків співвласників належить, зокрема, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм, додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства. З вищенаведених норм законодавства чітко вбачається, що власники повинні використовувати свою власність за призначенням та такими способами, які б не порушували права інших осіб, зокрема співвласників квартири і житлового будинку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про туризм» готель - підприємство будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, що складається з шести і більше номерів та надає готельні послуги з тимчасового проживання з обов`язковим обслуговуванням. Також законом визначено поняття «аналогічні засоби розміщення» (це також підприємства, що складаються з номерів.) Згідно з Державних будівельних норм В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення.», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій від 26.03.2019 № 87, допускається розміщення нежитлових приміщень, які використовуються для здійснення господарської діяльності, у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків. Крім того, на верхньому житловому поверсі (у тому числі мансардному) допускається розміщення творчих майстерень художників та архітекторів. При цьому статтею 8 ЖК УРСР передбачено, що у виняткових випадках може здійснюватися переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі за рішенням виконавчих органів міських та обласних рад. Тобто, для здійснення господарської діяльності можуть використовуватися лише нежитлові приміщення. У пункті 3.3. ДБН В 2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі» визначено, що готель - це один із засобів розміщення, який визначається згідно з вимогами ДСТУ 4527-2006 «Послуги туристичні. Засоби розміщення. Терміни та визначення», тут: будинок або комплекс приміщень для тимчасового розміщення (проживання). Наявність житлової та приймально-вестибюльної груп приміщень є обов`язковою. Склад додаткових приміщень, що підвищують комфорт готелю, не нормується і приймається згідно із завданням на проектування або за проектом. Житлова частина будинків готелів (номерний фонд) повинна бути функціонально і планувальне відокремленою. У випадку розташування приміщень готелів у складі багатофункціональних будинків, а також у випадках блокування приміщень готелів з іншими підприємствами та установами готелі повинні бути планувальне відокремлені, ізольовані та забезпечені самостійними входами і комунікаціями (вертикальними і горизонтальними). Відповідно до розділу колективні засоби розміщення пункту 5.31. ДСТУ 4527-2006, хостел - це молодіжний готель, у якому номери, розташовані зазвичай за коридорною або блочною системою, і має умови для самостійного готування їжі та санітарно-технічні зручності на поверсі або у блоці; може організовувати харчування у закладі ресторанного господарства. Отже, терміни «готель» та «хостел» не можна ототожнити з термінами «квартира» та «нежитлове приміщення». Хостел є готелем і повинен забезпечуватися самостійним входом і комунікаціями. Слід зазначити, що пункт 2.50 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» містить вичерпний перелік приміщень, які допускаються розміщуватись у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків. Такого приміщення як готель та/або хостел вказаний перелік не містить. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про туризм» забороняється надавати послуги з розміщення без наявності свідоцтва про встановлення відповідної категорії. Тобто готелю обов`язково повинна бути присвоєна категорія, на що було звернено увагу в листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.11.2013 № 1462-07/06. Готель повинен мати внутрішні правила проживання в готелі; книгу відгуків і пропозицій; журнал реєстрації вступного інструктажу працівників з питань охорони праці та журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці (п. 1.12, 1.13 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 № 19. Матеріально-технічне оснащення та мінімальний перелік послуг, що надаються готелем, повинні відповідати вимогам, установленим стандартами та іншими нормативно-правовими документами для категорії одна «зірка» (пункт 1.11 Правил № 19). Вимоги до матеріального оснащення готелів залежать від категорії готелю та наведені в: ДСТУ 4269:2003 «Послуги туристичні. Класифікація готелів», затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 23.12.2003 № 225;ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування», затвердженому наказом Держспоживстандарту України від 23.12.2003 № 225. У пункті 4.4 ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування» визначені вимоги до готелів усіх категорій, зокрема у підпункті 4.4.1 готель повинен мати зручні під`їзні шляхи з необхідними дорожніми знаками, упорядковану і освітлену прилеглу територію, майданчик з твердим покривом для короткочасного паркування і маневрування, за наявності окремого входу в ресторан - вивіску з його назвою. Готель, що займає частину будинку, повинен мати окремий вхід.У готелі потрібно створити умови, щоб убезпечити життя, здоров`я туристів, зберегти їхнє майно та захистити навколишнє середовище згідно з ДСТУ 4268:2003. Готелі мають бути оснащені інженерними системами і устаткуванням, які забезпечують: постійне електропостачання; гаряче і холодне водопостачання (цілодобово); каналізацію; опалення, що забезпечує температуру в межах від 18 °С до 22 °С у житлових і громадських приміщеннях; вентиляцію (природну або примусову), яка забезпечує нормальну циркуляцію повітря і запобігає проникненню сторонніх запахів у номери і громадські приміщення; телефонний зв`язок; освітлення у номерах: природне (не менше одного вікна), штучне, забезпечене лампами розжарювання -100 лк; люмінесцентними лампами - 200 лк; у коридорах - цілодобове освітлення. Відповідно до п. 4.4 пп. 4.4.7. ДСТУ 4268:2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщування» зазначено, що у готелі потрібно створювати всі необхідні умови для особистої гігієни, харчування і відпочинку персоналу. Приміщення для персоналу готелю повинні мати відповідне категорії готелю сучасне устаткування, зокрема санітарне. З аналізу положень вказаних норм випливає, що в багатоквартирних жилих будинках не можуть бути розміщені готелі, хостели або аналогічні засоби тимчасового проживання. Враховуючи вищевикладене, квартира [ADDRESS] , використовується не за цільовим призначенням, що суперечить вимогам цивільного та житлового законодавства і порушує права та інтереси інших мешканців даного будинку. Згідно з ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані під ці цілі жилі будинки. Таким чином квартира [ADDRESS] не може використовуватись в якості гуртожитку, готелю або хостелу. Тому суд вважає необхідним з метою захисту прав співвласників будинку [ADDRESS] зобов`язати відповідача припинити використовувати квартиру [ADDRESS] не за призначенням, а саме тимчасового проживання громадян, не пов`язаних родинними відносинами за плату, в якості хостелу. Твердження відповідача про припинення використання квартири [ADDRESS] не за призначенням не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, більше того спростовані належними доказами. У частині вимог про зобов`язання відповідача привести квартиру [ADDRESS] у первісний житловий стан, придатний для постійного проживання однією сім`єю різного чисельного складу або однієї людини, суд вважає правильним відмовити у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Заборона використання спірної квартири в якості хостелу, на думку суду, є достатнім способом для забезпечення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial