Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

05 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист прав споживача щодо недотримання строків гарантійного ремонту та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 05 вересня 2021 року в магазині Фокстрот, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» придбала смартфон XIAOMI Redmi 9T 4/128GB, вартістю 5799 грн. Через вісім місяців після придбання в смартфоні виявились наступні недоліки: перестав заряджатися та вмикатися. Сматрфон був переданий у сервісний центр ТОВ «Техносервіс» вказаний продавцем. Смартфон був прийняти на ремонт 04.05.2022 року а повернутий 14.09.2022р. акт №179842 у зв`язку з відсутністю комплектуючих запчастин: плата. Смартфон у зазначений термін відремонтований не був, у подовжений термін до 80 днів також не був відремонтований. Таку поведінку відповідача вона розціює, як порушення її прав, закріплених Законом України «Про захист прав споживачів», а тому просить суд стягнути з нього на свою користь неустойку та моральну шкоду: кошти в сумі 3131,46 грн неустойки за 54 дні з 23.07.2022р. по 14.09.2022р. 5799 грн х1%=57,99грн, а також моральну шкоду в сумі 3250 грн, просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] направив відзив на позову заяву, в якій він у задоволенні вимог [PERSON] просив відмовити з тих підстав, що він не являється продавцем або виготовлювачем даного товару, телефон знаходився у нього на гарантійному ремонті. У зв`язку з форс-мажорними обставинами у вигляді військових дій, засвідчені офіційним Листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1. від 28.04.2022р., виконання гарантійного ремонту стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин. Позивачка направила відповідь на відзив в якому просила задоволити позов у повному обсязі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 05 вересня 2021 року в магазині Фокстрот, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» придбала смартфон XIAOMI Redmi 9T 4/128GB, вартістю 5799 грн. Через вісім місяців після придбання в смартфоні виявились наступні недоліки: перестав заряджатися та вмикатися. Сматрфон був переданий у сервісний центр ТОВ «Техносервіс» вказаний продавцем. Смартфон був прийняти на ремонт 04.05.2022 року а повернутий 14.09.2022р. акт №179842 у зв`язку з відсутністю комплектуючих запчастин: плата. Смартфон у зазначений термін відремонтований не був, у подовжений термін до 80 днів також не був відремонтований. Позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 3131,46 грн неустойки за 54 дні з 23.07.2022р. по 14.09.2022р. 5799 грн х1%=57,99грн, а також моральну шкоду в сумі 3250 грн оскільки не могла підтримувати зв`язок з рідними та близькими у такий складний час більше чотирьох місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Частиною третьою статті 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:1) пропорційного зменшення ціни;2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Частиною третьою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із службового чеку від 05.09.2021 постачальником товару є не відповідач, а магазин Фокстрот, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ», а тому на думку суду саме ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» є відповідачем. Звертаючись до відповідача з позовною вимогою про стягнення коштів, позивачем визначено неналежного відповідача у справі, оскільки ТОВ «Техносервіс» так ФОП [PERSON] не є ні виробником товару, ні продавцем, що підтверджується службовим чеком від 05.09.2021. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 707/2-1006/2011, у разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно з специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). Слід також зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Тобто, позивач може заявити про заміну первісного відповідача належним до початку першого судового засідання. У цій справі позивач звернувся до суду із клопотанням про залучення до участі у справі в якості співвідповідача лише ФОП [PERSON] . Таким чином, суд, беручи до уваги зазначені у справі обставини, встановлені на їх підтвердження докази, а також звертаючи увагу на викладену правову позицію Верховного Суду, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач у справі не є належним.

Outcome: dismissed