Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Північтранс» АК6, публічного акціонерного товариства «Північтранс», треті особи [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, у якій просив стягнути з ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» та ПАТ «Північтранс`АК6, солідарно на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 237030, 03 грн. 06.01.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду із уточненою позовною заявою зі зменшеними позовними вимогами, у якій просив з ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» та ПАТ «Північтранс`АК6, солідарно на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 96\~451,13 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що ним 01 серпня 2017 року у м. Кривий Ріг з публічним акціонерним товариством «Північтранс», від імені якого діяв [PERSON] (на підстави довіреності), було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу, а саме: МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, модель ПЕ, 1997 року випуску, колір - синій, об`єм двигуна 2900 куб. см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] .5, тип - АВТОБУС-D, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 21.09.2006 року, який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 21.09.2006 року. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. Про факт передачі транспортного засобу складено Акт приймання-передачі від 01 серпня 2017 року, підписаного ним і начальником відділу експлуатації ПАТ «Північтранс» Малютяком В.В. у м. Кривий Ріг. 28\~серпня 2017\~року приблизно\~о 08\~годині 30\~хвилин,\~водій ПАТ\~«ПІВНІЧТРАНС» [PERSON] , керуючи зданим ним у найм транспортним засобом автобусом МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, реєстраційний номер [NUMBER] , у місті Кривий Ріг порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого з його вини сталося ДТП. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди Криворізьким відділом поліції ГУНП в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017040230001530 від 28.08.2017 року за ст. ч.1 ст. 286 КК України. У результаті ДТП автобус МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, реєстраційний номер [NUMBER] дуже сильно було пошкоджений. Представники ПАТ «Північтранс» у м. Кривий Ріг визнавали завдану моєму транспортному засобу матеріальну шкоду з вини водія [PERSON] , в результаті ДТП; зобов`язувались відновити технічний стан транспортного засобу у повному обсязі та повернути мені автобус у тому стані, у якому за актом-прийому передачі, підписаним у м. -Кривий Ріг, мною було передано транспортний 2 засіб МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, вирішити питання щодо відшкодування- матеріальних збитків, завданих відповідачем внаслідок даної ДТП, йому не вдалося. З метою визначення вартості матеріальної шкоди 14 вересня 2017 року ним було заявлено проведення незалежної експертизи, у судового експерта автотоварознавця Рейнюк А.В. Представники відповідача на експертизу не з`явився, про експертизу повідомлявся належним чином. За результатами проведення даної експертизи встановлено, що сума реальних збитків станом на 10.10.2017 року становить 141391,70 грн. При цьому слід зазначити, що ПАТ «Північтранс» так і не складено акту, що транспортний засіб пошкоджено наймачем за Договором найму (оренди) транспортного засобу МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, реєстраційний номер [NUMBER] , тому 10.10.2019 року він звернувся з письмовою вимогою на його рахунок № [NUMBER] в АТ КБ Приватбанк, перерахувати мені 234530,03 грн., як компенсацію за завдану шкоду. Відповідні листи були направлені мною до представництва ПАТ «Північтранс» у м. Одеса і м. Кривий Ріг. \~ \~ \~ \~ В Договорі найму (оренди) транспортного засобу від 01.08.2017 р. між ним і ПАТ «Північтранс» виникли правовідносини, що не передбачені укладеним між нами Договором найму (оренди), зокрема відшкодування матеріальної-шкоди, завданої мені, як власнику транспортного засобу, що передано в найм (оренду). Дані правовідносини регулюються параграфом 5 глави 58 ЦК України та загальними положеннями щодо відшкодування шкоди, які визначені у главі 82 ЦК України. Так, статтею 803 ЦК України передбачено, що наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. При цьому відкриттям кримінального провадження №12017040230001530 від 28.08.2017 року за ст. ч.1 ст. 286 КК України була визначена вина водія ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» [PERSON] . Пошкодження МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, модель ПЕ, 1997 року випуску, колір - Синій, об`єм двигуна 2900 куб. см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип - АВТОБУС-D, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить йому, сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ПАТ «ПІВНІЧТРАНС». Для визначення розміру збитків нанесених йому відповідачем в 2020 році він повторно замовив товарознавчу експертизу, відповідно до висновку експерта №262/20 від 14.12.2020 ринкова вартість автомобіля МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, реєстраційний номер [NUMBER] в аварійному стані на момент ДТП 28.08.2017 складає 44 940,57 грн. Зазначений автомобіль в аварійному стані був переданий йому. Таким чином сума збитків складає різницю від дійсної ринкової вартості автомобіля на момент ДТП станом на 28.08.2017 та ринкової вартості вже пошкодженого автомобіля, який був йому переданий та складає 96\~451,13 грн ( 141391,70- 44940,57), тобто сума збитків складає 96\~451,13 грн. Представник відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс» Максименко В.М. у своєму відзиві на первісну позовну заяву представник відповідача публічного акціонерного проти задоволення позовної заяви заперечував, зазначив, що при складанні висновку оцінщиком не було досліджено питання коли та в результаті чого було пошкоджено ТЗ, і які пошкодження відносяться саме до збитків, які має відшкодувати ПАТ «Північтранс», а які не мають відношення до відповідача. Можливо, що Позивач при написанні заяви про проведення експертного висновку не повідомив експерта про наявність пошкоджень та для чого взагалі проводиться експертиза. З висновками експерта № 232/17 від 10.10.2017р. складеного судовим експертом Рейнюк О.В. та позовними вимогами ПАТ «Північтранс» не погоджується з наступних підстав. У своєму Доповнення до протоколу огляду від 22.09.2017р. до протоколу огляду транспортного зассу від 14.09.2017р. складено з порушенням чинного законодавства, а саме в даному доповненні відсутні підписи власника ТЗ, та інших учасників, які були присутні на огляді 14.09.2017р., що говорить про не повідомлення всіх учасників та заінтересованих осіб про проведення додаткового огляду. Також представника ПАТ «Північтранс» на огляд не викликали, хоча відповідно до п. 5.2. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» виклик (заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. В матеріалах справи відсутні телеграми, які підтверджують виклик ПАТ «Північтранс» для участі в проведенні огляду, а тому всі зазначені пошкодження ставляться під сумнів, оскільки нам не відомо, які пошкодження були отримані в результаті ДТП, а які до ДТП та не мають ніякого відношення та наявність цих пошкоджень взагалі. Позивач помилково намагається стягнути з ПАТ «Північтранс» суму відновлювального ремонту називаючи її матеріальним збитком, що не є допустимим та законним. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Відзивів на позовну заяву зі зменшеними позовними вимогами представниками відповідачів не надавалось. При цьому представник відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Північтранс» 30.06.2021 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, у прийнятті якої було відмовлено ухвалою суду, у зв`язку із тим, що спільний розгляд зустрічної позовної заяви не є доцільним, умови прийняття судом зустрічного позову відсутні, а також це лише сприятиме затягуванню часу, суд прийшов до переконання про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду разом з первісним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Примаков К.О. позовну заяву підтримали повністю, просили її задовольнити. Представник відповідача публічного акціонерного\~товариства «Північтранс»- адвокат Кудрявцев А.Л. в судовому засіданні проти позовної заяви заперечував, просив відмовити у її задоволенні. Представник відповідачів ПАТ «Північтранс» АК6, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на уточнену позовну заяву не надав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила позовну заяву задовольнити. Третя особа [PERSON] , який належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Транспортний засіб МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, модель ПЕ, 1997 .року випуску, колір - Синій, об`єм двигуна 2900 куб. см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] .5, тип - АВТОБУС-D, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 21.09.2006 року, належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 21.09.2006 позивачу [PERSON] а.с.8. Відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу та акту приймання передачі позивач [PERSON] 01 серпня 2017 року передав в найм(оренду), а відповідач ПАТ «Північтранс», від імені якого діяв [PERSON] (на підстави довіреності) прийняв за плату у користування транспортний засіб МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D, модель ПЕ 1997 року випуску, колір - синій, об`єм двигуна 2900 куб. см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] .5, тип - АВТОБУС-D, реєстраційний номер [NUMBER] а.с.32,33. Висновком автотоварознавчого дослідження №232/17 від 10.10.2017 було встановлено, що сума матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору власнику транспортного засобу МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D реєстраційний номер [NUMBER] становить 141391,70 грн а.с.10-31. Висновком автотоварознавчого дослідження №262/20 від 14.12.2020 було встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу МЕРСЕДЕС БЕНЦ 312D реєстраційний номер [NUMBER] в аварійному стані на момент ДТП складає 44940,57 грн. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З`ясовується правильність об`єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов`язаними між собою, для вирішення питання про їх об`єднання або роз`єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з`ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»). Як слідує із змісту позовної заяви, позивач просив стягнути матеріальну шкоду як власнику транспортного засобу переданого в оренду. Згідно зі ст.759 ЦК за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Особливості укладення та виконання договору найму (оренди) можуть бути передбачені законом. Так, статтею 803 Цивільного кодексу України встановлено, що наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Крім того, зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень ст.ст.11, 1166 ЦК дає підстави вважати, що підставою для виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та завданою шкодою, вини особи, яка завдала шкоду. У ч.2 ст.1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України покладає на сторони обов`язок доказування і подання доказів. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачем не було наведено суду належних та допустимих доказів на підтвердження вини водія ТзОВ «Північтранс» [PERSON] у вчинені дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача, оскільки надана суду копія постанови про закриття кримінального провадження, була скасована ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг. Таким чином суд приходить до висновку, що у порушення статті 81\~ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обов`язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. Без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про захист прав споживачів, суд не може встановити істотні обставини у такій категорії справи, що зумовлює необхідність визнання позовних вимог необґрунтованими із постановленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, представником відповідача ТзОВ «Північтранс» була подана заява про застосування строків позовної давності, оскільки у відповідності до ст. 786 ЦК України до вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму. Щодо застосування строків позовної давності, суд приходить до таких висновків. Так, у постанові ВП ВС від 13.02.2019 по справі № 826/13768/16 (11-609апп18) визначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. «Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51)», йдеться у постанові. Також у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними. У даному випадку, суд прийшов до висновку про недоведеність вимог позивача, у зв`язку з чим, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За приписами частини 1 статті 133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: dismissed