Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Адвокат Панфілов Павло Геннадійович, який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 24 лютого 2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №12. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Зазначає,\~що підставою\~для розірвання\~шлюбу є\~ті обставини,\~що у\~позивача з\~відповідачкою відсутні\~спільні інтереси\~тавзаєморозуміння та наявні різні погляди на життя. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Разом більше року вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб позивача з відповідачкою фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, так як він бажає створити нову сім`ю, також зазначає, що відповідачка добровільної згоди на розірвання шлюбу не дає, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та забезпечив участь свого представника. Представник позивача - адвокат Панфілов П.Г. в судовому засіданні позов підтримав та просив не надавати сторонам строк для примирення та шлюб розірвати. Зауважив, що сторони разом не проживають більше року та позивач має іншу жінку з якою бажає створити сім`ю та укласти шлюб. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікаторами за №9050001632973 у судове засідання не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2020 року року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Виконкавчим комітетом Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської обалсті за актовим записом №12, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.02.2020 року органом державної реєстрації актів цивільного стану Глибокопотіцької сільської ради, Тячівського району Закарпатської області. (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що подружжя разом не проживає вже більше року. Спільних дітей від шлюбу подружжя не має. На час розгляду справи, позивач проживає з іншою жінкою. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки сторона позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не виявила бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved