Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить визначити йому додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт, який посвідчений 24.07.2020 року, яким заповів йому земельний пай. Інші спадкоємці відсутні. Він звертався до нотаріальної контори, яка видавала заповіт з проханням прийняти заяву на прийняття спадщини, але йому було відмовлено і направлено звертатися за місце прописки батька, або земельного паю. Через військовий стан, який був введений 24.02.2022 року, він не встиг поїхати за місцем прописки батька для оформлення належних документів. Коли він звернувся в наступний раз, нотаріусом було відмовлено, у зв`язку із тим, що строк на прийняття спадщини після смерті батька сплив. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 05.12.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 18.01.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 13.02.2023 було витребувано у приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи №121/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 09.03.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Христинівської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника Христинівської міської ради, позов просить задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку, загальною площею 1,09 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 7124683000:03:001:0005, що розташована на території Кузьмино-Гребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області, заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений 24 липня 2020 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка на теперішній час не прийнята. 03.08.2022року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована 11.08.2022. З листа приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихоні В.А. від 15.08.2022 №539/02-14 вбачається, що 11 серпня 2022 року надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно якої була заведена спадкова справа за №121/2022. Роз`яснено [PERSON] , що у разі відсутності доказів факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті або ненадання згоди спадкоємця, який прийняв спадщину на прийняття ним спадщини, за продовженням строку прийняття спадщини з підстав визначених чинним законодавством України, він має право звернутися до суду. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, покликається на те, що через військовий стан, він не встиг поїхати за місцем прописки батька для оформлення належних документів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. Відповідно до Постанови КМУ від 24 червня 2022 року №719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з тим, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved