Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради звернулася до суду із позовом до [PERSON] \~про скасування реєстрації права власності на квартиру, витребування квартири з чужого незаконного володіння та користування і передачу квартири законному власнику територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що в Комунарському районному суді м.Запоріжжя була розглянута цивільна справа №333/3330/18 за позовною заявою [PERSON] до Запорізької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю та 12.12.2018 року прийнято рішення яким позов [PERSON] задоволено повністю визнано за [PERSON] право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . Не погоджуючись з рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2018 p., Запорізька міська рада подала апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду. Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ розглянув апеляційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2018 р. (провадження № 22-ц/807/1389/19) та 16.04.2019 р. прийняв постанову, якою апеляційну скаргу Запорізької міської ради задовольнив та рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2018 р. у цій справі скасував та прийняв нову постанову наступного змісту: «Позов [PERSON] до Запорізької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - залишити без задоволення.». Не погоджуючись з постановою Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019 p., [PERSON] подав касаційну скаргу до Верховного Суду України. Верховний Суд України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019 р. (провадження № 61-9149св19) та 07.11.2019 р. прийняв постанову, якою касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019 р. залишено без змін. Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. Згідно Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного \~реєстру \~заборон \~відчуження \~об`єктів \~нерухомого \~майна \~щодо \~об`єктів нерухомого майна від 29.08.2016 № 66797141 щодо об`єкта нерухомого майна - квартира [ADDRESS] : право комунальної власності зареєстровано за Запорізькою міською радою. 02.11.2021 р. Запорізькій міській раді стало відомо про реєстрацію права власності на вказану вище квартиру за [PERSON] , відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 02.11.2021 № 282434446, підставою для державної реєстрації вказано рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2018 р. Хоча дане рішення на момент проведення реєстрації переглядалось Запорізьким апеляційним судом і не набуло законної сили. Квартира за адресою: [ADDRESS] (житлова площа 17.4 кв.м., загальна - 34.41 кв.м, самочинно збудований балкон 2.77x1.22) є власністю територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Приватизація цієї квартири не здійснювалася. Єдиними органами приватизації на території міста Запоріжжя є районні адміністрації Запорізької міської ради по районах. Органом приватизації на території Комунарського району міста Запоріжжя є районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, до якої заяв щодо приватизації спірної квартири не надходило. Наймачі квартири: [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] - дружина [PERSON] (померла [INFO] ), які вселилися в квартиру на підставі корінця ордеру № 130 від 25.03.1986 p., виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, до районної адміністрації з заявою щодо приватизації квартири за життя не зверталися. Тобто, за життя громадяни: [PERSON] та [PERSON] не набули права власності на вказану квартиру. В процесі розгляду цивільної справи № 333/3330/18 [PERSON] не дочекавшись постанови Запорізького апеляційного суду, 13.02.2019 р. зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2018 р. по цивільній справі №333/3330/18. Таким чином, квартира за адресою: [ADDRESS] вибула з власності Запорізької міської ради безпідставно. Вказане свідчить про те, що реєстрація права власності на спірну квартиру за [PERSON] , яка була здійснена на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2018 p., яке скасоване, також є незаконною та підлягає скасуванню. Тобто, поза волею власника квартири - територіальної громади в особі Запорізької міської ради, в результаті шахрайській дій [PERSON] , спірна квартира перейшла у чуже незаконне володіння та користування. У зв`язку з чим позивач просив скасувати реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , що проведена на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №333/3330/18 від 12.12.2018р.; витребувати у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] і передати її у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Виселити [PERSON] разом з проживаючими в квартирі особами з квартири за адресою: [ADDRESS] . Стягнути на користь Запорізької міської ради сплачені судові витрати з відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) у сумі 2481 грн. та 1240,50 грн. Ухвалою суду від 30.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 14.11.2022 року від представника відповідача адвоката Деревянко Ірини Олександрівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог, оскільки рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 12.12.2018 року № 333/3330/18 оскаржено позивачем та право на поновлення строку оскарження рішення поновлювалось, так постанова Запорізького апеляційного суду у справі №333/3330/18 провадження №61-9149 св19 датована 16.04.2019 року. Позивач вважав відповідача недобросовісним набувачем квартири [ADDRESS] в період розгляду справи №333/3330/18, а позовну заяву було подано лише у вересні 2022 року, до подання наявного позову, жодних претензій щодо володіння та користування квартирою відповідач не отримував від позивача. Дата надходження позовної заяви до суду 27.09.2022 року. Відповідач вважає, що 16.04.2019 року це день коли позивач довідався про порушення свого права, таким чином позивач пропустив строк у межах якого мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого права, оскільки з 16.04.2019 року по день звернення до суду минуло більше 3 років. 24.11.2022 року від представника позивача за довіреністю [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача вважає, що посилання відповідача у відзиві на положення ст.ст.256-257,261,267 ЦК України не є обґрунтованими та не спростовує факт проведення державної реєстрації права власності спірної квартири незаконними діями відповідача. Позивач вважає, що відповідач навмисно приховує інформацію, що процес розгляду справи за №333/3330/18 тривав. Справа розглядалася ще і Верховним судом України у складі суддів Другої судової плати Касаційного цивільного суду. Касаційна скарга на постанову Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019 року була подана саме Відповідачем ( [PERSON] ). Постановою Верховного суду від 07.11.2019 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Таким чином, дата прийняття Верховним судом постанови (07.11.2019 рік) є дата остаточного розгляду справи за №333/3330/18 по суті. Якщо обчислення вести з дати прийняття Верховним судом постанови (07.11.2019 рік), постанова отримана Запорізькою міською радою 27.11.2019 (що підтверджено вказаним у постанові вхідним номером), строк позовної давності не пропущено (27.11.2022). Запорізька міська рада звернулася до суду 27.09.2022року. Запорізькою міською радою не пропущено строк позовної давності, оскільки Запорізькій міській раді стало відомо про реєстрацію права власності на вказану вище квартиру за [PERSON] 02.11.2021р. (після отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від (№ 282434446). Підставою для державної реєстрації вказано рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2018р., хоча дане рішення на момент проведення реєстрації переглядалось Запорізьким апеляційним судом і не набуло законної сили). Зі змісту відзиву вбачається, що Відповідач не спростовує сам факт проведення державної реєстрації право власності на спірну квартиру за [PERSON] на підставі скасованого рішення. [PERSON] , знаючи про скасоване рішення суду, з зловживанням своїм правом користування (він зареєстрований в квартирі) здійснив незаконні дії щодо проведення державної реєстрації права власності спірної квартири за ним. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у позові в повному обсязі, через пропуск позивачем строку позовної давності. Представник третьої особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.\~\~ Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 29.08.2016 року №66797141, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за Запорізькою міською радою. Підстава виникнення права власності свідоцтва про право власності [NUMBER] , 07.11.2005, Управління житлового господарства ЗМР. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя позовну заяву [PERSON] до Запорізької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю та 12.12.2018 року задоволено повністю визнано за [PERSON] право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . Постановою Запорізького апеляційного суду рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2018 р. по справі № 333/3330/18 скасовано та прийнято нову постанову наступного змісту: «Позов [PERSON] до Запорізької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - залишити без задоволення.». Постановою Верховний Суд України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2019 р. касаційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, постанову Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019 р. залишено без змін. Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.11.2021 № 282434446, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . Підстава формування інформаційної довідки доручення заступника голови районної адміністрації від 02.11.2021 року. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно із ст.345\~ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнень, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень повний захист прав та інтересів. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно ч. 5 пункту 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті\~19,\~27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Правовстановлюючий документ, котрим визнано право власності на квартиру за [PERSON] , а саме рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 12 грудня 2018 року у справі № 333/3330/18 скасовано. За таких обставин підлягає скасуванню і відповідний запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Повний захист прав позивача на квартиру можливе за умови виселення з квартири [PERSON] , а тому позовна вимога про виселення відповідача із належної позивачу квартири підлягає задоволенню. В судовому засіданні стороною відповідача заявлено вимогу про застосування позовної давності до вказаних правовідносин. З приводу цього суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, ст. 257 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, ч.1 ст.261 ЦК України. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,\~зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,\~є підставою для відмови у позові, ч.3,4 ст.267 ЦК України. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи Постанова Верховного суду по справі №333/3330/18 прийнята 07.11.2019 року, тобто це дата остаточного розгляду справи по суті. Постанова суду отримана Запорізькою міською радою 27.11.2019 року, що підтверджено вказаним у постанові вхідним номером, до суду позивач звернувся 27.09.2022 року. Таким чином строк позовної давності позивачем не пропущено. Щодо позовних вимог у частині виселення осіб, які проживають з позивачем у вищезазначеній квартирі, суд зазначає наступне. Позивачем у цій частині позовних вимог не визначено осіб, які порушують його права, тому суд позбавлений можливості ідентифікувати осіб, які можуть здійснювати позивачеві перешкоди у здійсненні ним свого права власності, тому суд приходить до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як задоволена основна вимога позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial