Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2017 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 10 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис №2915. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , спору з приводу визначення місця проживання якої між сторонами наразі немає. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільний побут відсутній. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, між ними виникають непорозуміння, вони мають різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить їх з відповідачем інтересам, тому просить шлюб розірвати. Рух справи в суді Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач, від імені та в інтересах якого діє адвокат Мельник О.С., в судове засідання не з`явився, в заяві зазначив про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2017 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 10 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис № 2915. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільний побут відсутній. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, між ними виникли непорозуміння, вони мають різні погляди на життя. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України,Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно ізст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved