Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулось до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 02.09.2021 року між ним та відповідачем було укладено договір, на підставі якого відповідачу був наданий кредит, який останнім своєчасно повернутий не був, внаслідок чого за ним станом на 14.02.2023 року утворилась заборгованість в сумі 35 020,33 грн. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 30.03.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. 27.04.2023 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі від 30.03.2023 року, копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278 ЦПК України не подав. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. 02.09.2021 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 02.09.2021 року. За змістом означеної заяви відповідач згоден з тим, що дана заява-анкета разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору сторони узгодили тип кредитування - відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентну ставку - 42,0% річних для карт Універсальна, а також 0% річних - за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 14.02.2023 року становить 35020,33 грн., з яких: 28507,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6513,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З наданих позивачем доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості в частині заборгованості за простроченими відсотками в сумі 6513,10 грн. Щодо заборгованості за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 28507,23 грн. суд приходить до таких висновків. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що збільшення заборгованості відповідача за тілом кредиту здійснювалося не лише за рахунок фактично використаних ним коштів (стовпчик 3), а і за рахунок збільшення (договірного списання коштів) кредиту з метою погашення нарахованої заборгованості за процентами (стовпчик 4). Також у виписці за договором аналогічно зазначено про списання відсотків, за рахунок чого автоматично збільшувалось тіло кредиту. Натомість, надані Позивачем матеріали не містять доказів погодження Позичальником умов про договірне списання заборгованості за нарахованими процентами за рахунок збільшення кредиту. Тим самим, на думку суду, позивач фактично збільшив розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту на суму 3717,68 грн. А тому суд не може брати до уваги складений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за тілом кредиту. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню на суму безпідставного збільшення заборгованості за кредитом в розмірі 3717,68 грн. Отже, обґрунтованою сумою заборгованості за тілом кредиту, на думку суду є 24 789, 55 грн. ( 28507,23 грн. - 3717,68 грн.). З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем понесено судові витрати в сумі 2684,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 06.03.2023 року. Враховуючи, що судом задоволено 89,38% заявлених вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2398, 96 грн. - на відшкодування понесених позивачем судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial