Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~31.03.2023 року позивачка звернулася до Ємільчинського районного суду з позовом до АТ «Страхова компанія «Країна», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь, в інтересах недієздатного сина [PERSON] , 216000 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності; 26871 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 256072,40 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача; 40000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги мотивує тим, що 28.07.2021 року біля 02 години 10 хвилин [PERSON] в смт Ємільчине, керуючи автобусом «SHAOLIN SLG 6860 CFR», р. н. [NUMBER] , по автодорозі сполученням смт Ємільчине с. Підлуби в напрямку с. Підлуби, здійснив наїзд на [PERSON] , [INFO] , який отримав тілесні ушкодження та був доставлений до відділення Ємільчинської ЦРЛ, де його було госпіталізовано. В цей же день 28.07.2021 року [PERSON] переведено до відділення інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з діагнозом: «Т06.0 Травми головного мозку і черепно-мозкових нервів в комбінації з травмами спинного мозку та інших нервів на шийному рівні. Т06.8 Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок талі». За час лікування [PERSON] були проведені різного роду клінічні обстеження; 28.07.2021 року DF5 03 Пункція верхньощелепної пазухи обидві сторони; 30.07.2021 року проведено хірургічну операцію BG7 04 Трахеотомія. 30.08.2021 року [PERSON] поступив на стаціонарне лікування в ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» з діагнозом: «Поєднана травма (27.07.21 р.): Важка ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня по діенцефально-мезенцефальному типу, спастичний тетрапарез, персистуючий вегетативний стан, відновний період, Rancho. 2. ЗТГК. Забій легень». За час лікування [PERSON] було виконано: курс нейрореабілітації: реабілітаційні практики, фізично терапевтичні, ерготерапевтичні, логопедичні, масаж; на фоні проведеного лікування та реабілітації стан пацієнта залишається без змін. 09.11.2021 року [PERSON] виписаний для продовження лікування по місцю проживання. За вказаним фактом ДТП ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області до ЄРДР 28.07.2021 року за №12021060540000082 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На даний час розслідування даного кримінального провадження триває та здійснюється СУ ГУНП в Житомирській області Позивач зазначає, що стався страховий випадок і страховик здійснює страхове відшкодування, пов`язане: із лікуванням потерпілого, із тимчасовою втратою працездатності. Представник позивача звертався до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування з документами, однак відповідач у строки встановлені законом так і не здійснив виплату страхового відшкодування, своїм рішенням повідомив про призупення розгляду заяви, оскільки страховик не має документального підтвердження того, що кримінальне провадження завершено та страховику не відомо про набуття рішення у такій справі законної сили. Позивачка з таким рішенням страховика не погоджується та вважає його таким, що порушує право позивача на отримання грошового відшкодування. Позивачка зазначила, що [PERSON] згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №589181 встановлено першу А групу інвалідності загального захворювання з 10.12.2021 року. Рішенням Ємільчинського районного суду від 10.11.2022 року [PERSON] визнано недієздатним, а її призначено його опікуном. Представник позивачки зазначив, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок ДТП становить 216000 грн., а також розрахував: шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача, яка складає 26871 грн.; страхове відшкодування, пов`язане з лікуванням потерпілого за період з 28.07.2021 року по 10.12.2021 року, яке становить 256072,40 грн. Відповідно до п.1 Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 року №538 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на дату ДТП розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, було встановлено у розмірі 260000 грн. на одного потерпілого. По даному страховому випадку загальна сума страхового відшкодування становить 498943,40 грн., що перевищує 260000 грн. страхової суми. Представник позивача зазначив, що в такому разі страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачу, становить 260000 грн., яке складається з: 216000 грн. страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим; 26871 грн. страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із тимчасовою втратою працездатності потерпілим; 17129 грн. страхового відшкодування витрат на лікування потерпілого. Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «СК «Країна» у повному обсязі, зазначивши, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. На даний час цивільно-правова відповідальність [PERSON] не настала, оскільки станом на день надання відзиву на позовну заяву відсутнє рішення суду про визнання останнього винним у вчиненні вказаної вище ДТП. Зважаючи на те, що ДТП сталася у нічний час доби на автодорозі, не обладнаній освітлювальними приладами, з урахуванням того, що потерпілі велосипедисти рухалися у попутному напрямку з водієм [PERSON] , наслідком розслідуванням компетентними органами ДТП може стати встановлення спільної відповідальності учасників ДТП. До моменту об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин настання ДТП та до моменту винесення рішення суду, яким би було встановлено вину [PERSON] в настанні ДТП, яка сталася 28.07.2021 року, в АТ «СК «Країна» не може, відповідно до Закону, наступити обов`язок виплати страхового відшкодування. Представник відповідача вважає, що звернення представника позивача із даним позовом до суду є передчасним, оскільки матеріали справи не містять доказів настання обставин, з якими чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави на те, що права позивача порушено. Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Представник позивача зазначив, що на підставі наданих позивачем до АТ «СК «Країна» документів (чеків, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого), копії яких наявні в матеріалах справи, було виконано наступний розрахунок суми страхового відшкодування у зв`язку з лікуванням потерпілого, що у відповідності до ст.24 Закону, становить 257394,43 грн. загальна сума витрат на лікування потерпілого. З них 238605,42 грн. сума витрат на лікування потерпілого, необхідність здійснення яких не підтверджено документально відповідним закладом охорони здоров`я. Належним чином обґрунтовані витрати на лікування позивача вважає 8789,01 грн. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що страховиком відшкодовуються не будь-які медичні витрати потерпілої особи, а лише ті, які є обґрунтованими, тобто про необхідність яких вказано у медичних документах (картках, виписках, довідках із закладів охорони здоров`я), а також щодо придбання лікарських засобів чи виробів медичного призначення наявний розрахунковий документ фіскальний або товарний чек. Детальний розрахунок обґрунтованих та документально підтверджених медичних витрат, здійснених у зв`язку з лікуванням потерпілого, представник відповідача долучає в якості додатку до відзиву на позовну заяву. Представник відповідача вважає необґрунтованими позовні вимоги про відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 26871 грн. Так, в позовній заяві зазначено те, що потерпілий на момент ДТП є безробітною особою, однак всупереч вимогам ст.43 ЗУ «Про зайнятість населення» та ст.81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами статусу безробітної особи. Представник відповідача не погоджується з наведеним у позовній заяві розрахунком страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, за період з 28.07.2021 року по 10.12.2021 року, оскільки з долучених довідок медичних закладів вбачається, що потерпілий знаходився на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з 28.07.2021 року по 30.08.2021 року та з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року - у ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка», що становить 3 місяці і 12 днів або 104 календарних дні, а не 135 календарних днів, як зазначено представником позивача. Щодо стягнення з АТ «СК «Країна» страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим представник відповідача зазначає, що ні позивачкою, ні її представником заяв на виплату страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, не подавалося. [PERSON] з 10.12.2021 року було встановлено першу А групу інвалідності загального захворювання, внаслідок отриманої травми 27.07.2021 року, в той час як згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №12021060540000082 ДТП мала місце 28.07.2021 року. Згідно доданої до позовної заяви довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №589181 первинний огляд інваліда потерпілого [PERSON] здійснено 17.02.2022 року. Відповідно до долучених документів до матеріалів справи вбачаються розбіжності, що не дають можливості однозначно стверджувати про наявний зв`язок травми, за якою було призначено потерпілому І групу інвалідності, із згаданою вище ДТП. Згідно прохальної частини позовної заяви представником позивача викладено вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування у загальному розмірі 498943,40 грн., що не узгоджується з положеннями Закону, згідно якого загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п.36.1 ст.36 Закону). Крім того, представник відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40000 грн. вважає завищеним, таким, що не відповідає складності справи та критерію розумної необхідності таких витрат. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.07.2021 року біля 02 години 00 хвилин [PERSON] , керуючи автобусом марки «SHAOLIN» моделі «SLG6860 CFR», р. н. [NUMBER] , по автодорозі сполученням смт Ємільчине с. Підлуби Новоград-Волинського району в напрямку с. Підлуби, здійснив наїзд на [PERSON] та [PERSON] , які рухалися з правого краю автодороги з велосипедом, внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження та були доставлені до відділення Ємільчинської ЦРЛ. За фактом вказаної події СУ ГУНП в Житомирській області 28.07.2021 року до ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження за №12021060540000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а. с. 22 зв.). Із Полісу №АР/5262974, строк дії якого з 01.04.2021 року до 30.09.2021 року, слідує, що страховою компанією ПАТ «СК «КРАЇНА» застрахований транспортний засіб марки «SHAOLIN» моделі «SLG6860 CFR», р. н. [NUMBER] , страхова сума на одного потерпілого становить 260000 грн. (а. с. 124). Відповідно до преамбули Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон № 1961-ІV) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.\~6\~вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, законом встановлено вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Згідно матеріалів справи представник [PERSON] [PERSON] - звернувся до АТ «СК «Країна» із заявами, в яких просив здійснити виплату страхового відшкодування: пов`язаного із витратами на лікування [PERSON] в розмірі 256072,40 грн.; пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності [PERSON] в розмірі 14200 грн.; пов`язане із моральною шкодою в розмірі 13513,62 грн. (а. с. 88 зв., 89). Судом встановлено, що за фактом наїзду 28.07.2021 року біля 02 години 00 хвилин [PERSON] , який керував застрахованим транспортним засобом марки «SHAOLIN» моделі «SLG6860 CFR», р. н. [NUMBER] , на [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження, було розпочато кримінальне провадження, однак на даний час досудове розслідування триває. Зважаючи на те, що по факту вчинення ДТП 28.07.2021\~року проводиться\~досудове розслідування\~кримінального провадження,\~суд приходить\~до висновку,\~що у позивачки не має можливості надати відповідачу кінцеве процесуальне рішення, оскільки триває досудове розслідування. Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6-208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі. Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому встановлено факт завдання шкоди потерпілому. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03.12.2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, відмова АТ «СК «Країна» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачки на отримання страхового відшкодування. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). За змістом Закону №1961-ІV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.11.2022 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та призначено над ним опікуна [PERSON] (а. с. 81-82). Відповідно до ч.22.1 ст.22 Закону №1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.23 Закону №1961-ІV шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода,\~пов`язана з\~лікуванням потерпілого; шкода,\~пов`язана з\~тимчасовою втратою\~працездатності потерпілим; шкода,\~пов`язана із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим; моральна\~шкода,\~що полягає\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких потерпілий\~-\~фізична особа\~зазнав у\~зв`язку з\~каліцтвом або\~іншим ушкодженням\~здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно п.24.1 ст.24 Закону №1961-ІV\~у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. З довідки №499, виданої 26.08.2021 року КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, слідує, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 з 28.07.2021 року по даний час (а. с. 43). Відповідно до епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №10373 [PERSON] поступив до відділення інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 28.07.2021 року та переведений в реабілітаційний центр для подальшого лікування 30.08.2021 року. Лікуючий лікар [PERSON] (а. с. 24). З копій листків основних показників стану хворого [PERSON] вбачається, що йому лікарем в період з 28.07.2021 року по 15.08.2021 року та з 17.08.2021 року по 30.08.2021 року призначалося лікування із зазначенням необхідних препаратів (а. с. 25-42). До позовної заяви представником позивачки на підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого [PERSON] в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради в період з 28.07.2021 року по 30.08.2021 року, додано копії фіскальних чеків, квитанцій, оригінали яких до матеріалів справи долучено представником відповідача (а. с. 54-71, 151-194). 30.08.2021 року між ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» та [PERSON] , представником якого є [PERSON] , укладено договір про надання платних медичних послуг, згідно умов якого заклад охорони здоров`я в порядку та на умовах визначених цим договором зобов`язується надати пацієнту медичні послуги, передбачені прейскурантом медичних послуг, на підставі усного або письмового звернення пацієнта, а пацієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані медичні послуги. Ціна договору визначається, як сума наданих закладом охорони здоров`я та прийнятих пацієнтом медичних послуг, згідно прейскуранту (а. с. 43 зв. - 45). Згідно листа ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» №295 від 10.12.2021 року, виписного епікризу №276 від 09.11.2021 року стаціонарної картки пацієнта №564 [PERSON] перебував на лікуванні і реабілітації в ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» в період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року (а. с. 46, 46 зв. - 47). З листів лікарських призначень, історія хвороби №564, слідує, що [PERSON] в період з 30.08.2021 року по 10.11.2021 року призначалося лікування (а. с. 48-51). 10.12.2021 року за підписом лікуючого лікаря, директора ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» видано перелік медикаментів, які були використані на лікування та реабілітацію пацієнта [PERSON] , 2003 р. н., в період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року, що долучений до матеріалів справи (а. с. 51 зв. - 52). З акту приймання передачі наданих медичних послуг №410 (акт виконаних робіт) до Договору про надання медичних послуг слідує, що ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» (заклад охорони здоров`я) та пацієнт [PERSON] , представником якого є мама [PERSON] , склали цей акт приймання-передачі (акт виконаних робіт) надання медичних послуг, який підтверджує належне надання закладом охорони здоров`я відповідно до договору про надання медичних послуг нижченаведених медичних послуг: курс реабілітації, вартість медичної послуги 148060 грн. Суд вважає, що в даному акті допущено описку в даті його складання та періоді надання послуг, оскільки матеріалами справи встановлено, що договір про надання медичних послуг укладено 30.08.2021 року та курс реабілітації [PERSON] проходив у період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року. До позовної заяви представником позивачки на підтвердження витрат, пов`язаних з реабілітацією потерпілого [PERSON] в ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» Житомирської обласної ради в період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року, додано копії фіскальних чеків, квитанцій, оригінали яких до матеріалів справи долучено представником відповідача, зокрема, квитанцію від 28.09.2021 року про сплату [PERSON] на користь ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» 59000 грн. за реабілітацію [PERSON] (а. с. 54-71, 151-194). Відповідно до ст.25 Закону №1961-ІV у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. З довідки КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді слідує, що [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради. Повний курс лікування стаціонарного з 28 липня 2021 року по 30 серпня 2021 року (а. с. 23 зв.). Відповідно до довідки ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» від 10.12.2021 року про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні у відділенні реабілітації ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка». Повний курс лікування стаціонарного з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року. Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що період тимчасової втрати працездатності потерпілого [PERSON] складає 104 дні, тобто з 28.07.2021 року по 09.11.2021 року, що підтверджується довідками відповідних закладів охорони здоров`я. Згідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статтею 43 ЗУ «Про зайнятість населення» передбачено надання особі статусу зареєстрованого безробітного. Таким чином фізична особа може бути зареєстрованою як безробітна, що згідно Закону України «Про зайнятість населення» надає їй певні права та обов`язки як безробітного, можливість знайти підходящу роботу через центр зайнятості, отримати допомогу по безробіттю. Представник відповідача, посилаючись на те, що позивачем не надано довідку з Центру зайнятості про облік [PERSON] як безробітного, в свою чергу не спростовує доводи про те, що останній на момент настання ДТП був безробітним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] на момент настання ДТП ніде не працював і у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності йому підлягає відшкодуванню допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством, в період з 28.07.2021 року по 09.11.2021 року у сумі 20574,20 грн. Щодо посилання представника відповідача на те, що ні позивачкою, ні її представником заяв на виплату страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, не подавалося, суд зазначає наступне. Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, а відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Отже, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV (далі Закон N 1961-IV). У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону N 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-ІV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Законі N 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону N 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону N 1961-IV (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial