Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

У квітні 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 12.06.2015 року по 17.11.2022 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначив позивач, донька, [PERSON] , проживає разом з ним, та знаходиться на його одноособовому утриманні, а син, [PERSON] , фактично проживає з відповідачкою, в той же час знаходиться на спільному утриманні обох батьків. Крім того, позивач зазначив, що відповідачка свій обов`язок щодо утримання доньки не виконує, тому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, [PERSON] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з квітня 2023 року до досягнення донькою повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання через канцелярію суду представник позивача - адвокат Самойленко А.В. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Крім того, зазначив, що сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву не скористалась. Поштова кореспонденція направлялась [PERSON] на її зареєстроване місце проживання, відповідно до відомостей з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА (а.с. 18). У матеріалах справи наявний поштовий конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким суд направляв [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. Вказане поштове відправлення повернулось до суду із відміткою «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, далі - також Правила). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (абзац 3 пункту 116 Правил). Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. За таких обставин, виходячи з приписів частини 1 статті 131 ЦПК, пунктів 99-1, 116 Правил відповідача слід вважати таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, оскільки відповідач відсутній за адресою місця проживання, що зареєстроване в установленому законом порядку. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до матеріалів даної справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки у судове засідання [PERSON] суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. Також, представник позивача у поданій заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи про розірвання шлюбу. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.06.2015 року між сторонами по справі укладено шлюб, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року було розірвано (справа №759/12717/22), що підтверджується копією рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, їх спільний з відповідачкою син фактично проживає з нею та знаходиться на утриманні обох батьків, при цьому доказів того, що він бере участь у вихованні чи утриманні сина позивачем до суду не надано. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Позивач в позовній заяві в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що донька фактично проживає разом з ним та знаходиться на його одноособовому утриманні, на підтвердження чого надає довідку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Шевченківського району міста Києва», в якій зазначено, що дитина має декларацію з лікарем-педіатром Л. Камнєвою, укладену 29.05.2020 року, в якій зазначено місце проживання: [ADDRESS] , також вказано про звернення батька за отриманням довідок, лікарняних листків та виконання батьком призначення щодо лікування дитини в повному обсязі. Суд критично ставиться до даного доказу, оскільки така довідка ніяким чином не підтверджує проживання дитини разом з батьком та перебування дитини лише на його утриманні. Даною довідкою відповідно до своєї компетенції та повноважень лікар засвідчує стан здоров`я дитини, а визначення місця проживання та реєстрації дитини належить до компетенції та повноважень інших органів. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Жодного доказу щодо вирішення питання місця проживання дитини, позивачем до суду не надано. Згідно Статті 179 КЗпП України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (уразі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів -70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. За бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років не надається, якщо дитина перебуває на державному утриманні, крім прийомних дітей у прийомних сім`ях та дітей-вихованців у дитячих будинках сімейного типу. У разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов`язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною. За бажанням жінки або осіб, зазначених у частині сьомій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома. За правилами передбаченими статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд разом з іншими обставинами враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач, із відповідачкою проживає їх спільний син [PERSON] , [INFO] . Дитина, яка перебуває на утриманні відповідачки не досягла 3 років, а отже, й на даний час відповідачка не має можливості працювати і заробляти кошти. За таких обставин суд вважає, що стягнення аліментів із особи, яка завідомо не має можливості працювати і заробляти кошти буде незаконним та несправедливим, більше того, суд наголошує, що у відповідачки на утриманні знаходиться спільна з позивачем малолітня дитина, доказів приймання участі у вихованні та утриманні якої позивачем до суду не надано. Щодо клопотання позивача про виклик свідків суд зазначає наступне. Прохальна частина позовної заяви містить, зокрема, вимогу наступного змісту: «В разі необхідності викликати в якості свідків…». Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у ст. 183 ЦПК України. Так, відповідно до ч.1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Статтею 91 ЦПК України встановлені правила щодо виклику свідка. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Зазначені вимоги цивільного процесуального законодавства щодо виклику свідків позивачем не дотримано. Крім того, формулювання «в разі необхідності» є нечітким та не дає змогу встановити чи дійсно позивач заявляє клопотання про виклик свідків. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги вимогу позивача про виклик свідків. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем, в свою чергу, не надано доказів, які б в сукупності давали змоги дійти висновку про наявність обставин для стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed