Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а також, понесених судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , являється споживачем послуг КП «Прилукитепловодопостачання» в житловому приміщенні по [ADDRESS] . Проте, внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань зі своєчасної оплати наданих житлово-комунальних послуг, що були надані позивачем, за відповідачем утворилася заборгованість, яка станом на 01.01.2023 становить 54 727,75грн., та підлягає до стягнення, тому позивач і змушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи в тому числі і розміщення повідомлення на офіційному сайті судової влади. У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та вивчивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з наданого позивачем взаєморозрахунку по абоненту [PERSON] в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2023 року, заборгованість за оплату наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою та споживачем послуг становить 54 727,75грн.(а.п.4-22). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 07.04.2023, [PERSON] , 1960 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.п.29). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.02.2023 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.23). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст.162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі 322 ЦК України тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON] будучи споживачем послуг КП «Прилукитепловодопостачання» в житловому приміщенні та власником квартири за адресою: [ADDRESS] , не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за оплату наданих житлово-комунальних послуг, в результаті чого станом на 01.01.2023 за нею утворилася заборгованість в розмірі 54727 грн. 75 коп. та враховуючи, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів щодо здійснення нею платежів в рахунок виконання зобов`язань за вказаним особовим рахунком, то позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості на користь КП «Прилукитепловодопостачання» беззаперечно підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного та ст.526, 527, 611, 612, ЦК України, ст.162 Житлового кодексу України, ст.1, 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved