Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, у якому просив суд змінити розмір аліментів , які з нього стягуються щомісячно на сина [PERSON] , [INFO] , на користь його матері [PERSON] та на дочку [PERSON] , [INFO] , на користь її матері [PERSON] з частини на 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь кожної з отримувачів аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяно. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує те, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2021 р. з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття . Відповідно до судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх доходів видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття . Позивач вказує, що на день звернення до суду він має віддавати гроші у вигляді аліментів на двох дітей у розмірі частини з усіх видів заробітку. Зазначив, що працює в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Харківська школа мистецтв для підлітків та дорослих» на посаді викладача класу електрогітари з 01.09.2014 р. по теперішній час. Згідно розрахункового листа його дохід становить в середньому 7000-7500 грн. з урахуванням податків та грошових зборів. Також з вересня по травень кожного року підробляє у цій же школі на пів ставки , заробляючи близько 2000 грн. на місяць. Позивач зазначив, що проживає разом з батьками-пенсіонарами [PERSON] , 1958 р.н., та [PERSON] , 1955 р.н., та змушений їм надавати необхідну матеріальну допомогу , включаючи оплату житла та комунальних послуг , на які йде значна частина коштів. Оскільки він сплачує аліменти по двох виконавчих листах у розмірі частини заробітку (доходу), на його проживання залишається 4000 грн., що є дуже не значною сумою. Враховуючи викладені обставини, його матеріальне становище та наявність на утриманні непрацездатних батьків, змушений звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів і зменшення їх до 1/6 частини на кожну дитину. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 01 вересня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 07 березня 2023 року за Вх № 15508. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 року [PERSON] визначено головуючим по справі . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 березня 2023 року справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2023 року закрито підготовче провадження по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав. Зазначив, що обставини вказані у позові не змінилися, майновий стан не покращився. Батько у 2022 році отримав травму, коли катався на лижах у Карпатах, йому зробили дві операції та він допомагав батькові матеріально. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Просила проводити судове засідання в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, однак на відеокоференцзв`язок не вийшла. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.52,64, 68-69), про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2021 року (справа № 643/5997/21) з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у трозмірі частини всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від 05.04.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). З копії судового наказу № 638/12742/21 виданого 17 серпня 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від 16.08.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 22.09.2021 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] та серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] (а.с.14-17). З довідки виданої директором Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Харківська школа мистецтв для підлітків та дорослих» Бєлорус Т. від 22.09.2021 р. № 30 вбачається, що [PERSON] працює в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Харківська школа мистецтв для підлітків та дорослих» на посаді викладача класу електрогітари з 01.09.2014 р. (Наказ № 21-к від 01.09.2014 р.) і до теперішнього часу (а.с.7). З довідки виданої директором Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа № 10» [PERSON] від 27.09.2021 р. № 32 вбачається, що [PERSON] працює викладачем з класу електрогітари за сумісництвом КПСМНЗ «Дитяча музична школа №10» в період з вересня по травень з 2013 року по теперішній час (а.с.8). Як вбачається із довідок про доходи оклад [PERSON] за основним місцем роботи в середньому складає 7000 7500 грн. на місяць, за сумісництвом 2000 грн. на місяць (а.с.9-13). Відповідно до ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Статтею 192\~СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька чи зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною 1 ст.182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із вимогами ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Як вбачається з копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2021 р., починаючи з 05.04.2021 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с.4), а з 16.08.2021 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх доходів видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, що підтверджується копією судового наказу виданого 17.08.2021 р. Дзержинським районним судом м. Харкова (а.с.5). При цьому, під час винесення судового наказу судом не враховано наявність у позивача ще однієї дитини, на утримання якої стягнуті аліменти. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Згідно ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. З огляду на встановлені обставини, суд вбачає у цьому зміну сімейного стану платника аліментів [PERSON] , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. З наданих до суду позивачем [PERSON] копій документів також вбачається, що останній має сукупний дохід в середньому 9000 9500 грн. на місяць (а.с.9-13). При подачі позову позивач посилається також на ту обставину, що він проживає з батьками пенсіонерами, які знаходяться на його утриманні. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу (ч. 2\~ст.\~182 СК України). Згідно з вимогами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ст.191\~СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, змінився його сімейний стан, що не було враховано під час винесення судового наказу про стягнення аліментів на іншу дитину, та його матеріальне становище, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду. Вирішуючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, що стягуються щомісячно з [PERSON] , суд враховує зміну сімейного стану позивача, а також його матеріальний стан, наявність на утриманні позивача батьків -пенсіонерів, з якими він на теперішній час проживає, які також потребують матеріального забезпечення, і приходить до висновку щодо можливості задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються щомісячно з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тана користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття Отже, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання кожного з неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей. Саме такий\~розмір щомісячного\~грошового забезпечення\~суд вважає\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення потреб\~дітей,\~їх фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку.\~У свою чергу такий розмір аліментів не буде порушувати права та інтереси дітей та буде дотримана вимога щодо гарантованого мінімального розміру аліментів не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved