Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

23 березня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона і відповідач є [PERSON] , [INFO] , на утримання якого до досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти. Вказала, що син досяг повноліття, однак продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», денної форми навчання на бюджетній основі. Зазначила, що у зв`язку із навчанням на денній формі син не має можливості самостійно заробляти кошти, і у період навчання вона самостійно забезпечує сина. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначила, що відповідач може надавати сину матеріальну допомогу саме у визначеному позивачем розмірі оскільки отримує пенсію. Ухвалою суду від 30 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою позивача та відповідача на 23 травня 2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 грудня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 квітня 2005 року (а.с.4). Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). [PERSON] є студентом третього курсу, денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету». Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, що підтверджується довідкою №105 від 20.03.2023 (а.с.3). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи обставини справи, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовом, а саме 23 березня 2023 року та до припинення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved