Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

04 травня 2023 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла вказана позовна заява у якій банк зазначив, що в жовтні 2017 року Банк запустив новий проект «Мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 29 липня 2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.07.2020 року. Положеннями анкети-заяви значено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого максимального кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 40 000 грн., однак не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань станом на 15 лютого 2023 року утворилась заборгованість в загальній сумі 81496 грн. 60 коп., яку позивач вважав загальним залишком заборгованості за тілом кредиту та просив суд стягнути вказану заборгованість на його користь та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Мурончик В.О. в судове засідання не з`явився, справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що зазначив у прохальній частині позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив відзив, у якому посилаючись на необґрунтованість вимог позивача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі ( а.с.55-63). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 29 липня 2020 року відповідач підписав анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг на підставі якої йому було відкрито поточний рахунок в АТ "Універсал Банк" у гривні (а.с.12). Відповідно до розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15 лютого 2023 року складає 81496 грн. 60 коп., яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.9-11). За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст.1048 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За статтею 1055 ЦК України - кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 81 496 грн.60 коп., яку вважав заборгованістю за тілом кредиту. Натомість в підписаній відповідачем анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг, зазначені лише його анкетні дані і контактна інформація, та не міститься жодних даних про умови кредитування, обрання ним певної банківської послуги, а головне розміру кредиту, який йому було надано. В позові позивач зазначив, що максимальний розмір кредитного ліміту наданого відповідачу склав 40 000 грн., натомість з розрахунку заборгованості за договором не вбачається надання відповідачу коштів у розмірі 40 000 грн., як і в сумі 81496,60 грн., що свідчить про те, що АТ «Універсал Банк» не надало суду належних та допустимих доказів надання відповідачу кредитних коштів у розмірі заявленому у позові. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за договором (розділ «Сума погашення за наданим кредитом») убачається, що за період користування кредитом відповідачем було сплачено банку 76 890 грн. 50 коп. Крім того, з цього ж розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29 липня 2020 року, наданого позивачем убачається, що відповідачем, у період часу з 01 лютого 2021 року по 01 січня 2023 року, окремими платежами було сплачено кошти в загальній сумі 34 618 грн. 95 коп., які були зараховані та відображені банком в колонці «Сплачено відсотків». При цьому за вказаним розрахунком вбачається нарахування банком відповідачу відсотків у період з 29.12.2020 року по 28.03.2022 за ставкою 37,2%, у період з 01.04.2022 року по 15.02.2023 року за ставкою 19,2% та додатково за ставкою 37,2% - за порушення грошового зобов`язання у період з 01 березня 2022 року по 15 лютого 2023 року. Однак такі види відповідальності відповідача за порушення грошового зобов`язання, та розміри відсотків за користування кредитними коштами сторонами належним чином узгодженні не були, підписана позивачем анкета -заява до договору таких умов не містить, відповідно банк не мав передбачених законом підстав для їх нарахування та стягнення. Таким чином судом встановлено, що за період з 29 грудня 2020 року по 15 лютого 2023 року відповідач сплатив на користь банку сукупно 111 509 грн. 45 коп., що значно перевищує як заявлену позивачем суму максимального ліміту кредиту у розмірі 40000 грн., так і заявлену суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 81496 грн. 60 коп., що на думку суду свідчить про відсутність у відповідача заборгованості за тілом кредиту. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги Банку є недоведеними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. За правилами ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню останньому, оскільки заявлений предмет спору визнаний судом не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed