Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6000 грн. на одну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви та до досягнення ним повноліття. Посилається в позові на те, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у період з квітня 2019 по березень 2020 року. Від відносин з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №4902. Вказує, що на даний час син проживає з нею, вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07.07.2021 по даний час. Основним видом діяльності його ФОП є: 45.32. Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 68.20. Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вiдповiдач має у власності нерухоме майно, а саме: - житловий будинок загальною площею 34,8 кв.м. та земельну ділянку за кадастровим номером: 3223780502:02:001:0022, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею: 2.019 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером: 3223780500:05:011:0007, що розташована в Бучанському районі Київської області та здана в оренду ТОВ «АГРОФІРМА РОСЬ І К»; - житловий будинок загальною площею 147,2 кв.м. та земельна ділянка за кадастровим номером: 3222755103:00:018:0024, площею: 0,04 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - торговий комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 213,2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (приватна спільна часткова власність -1/3 вiдповiдача). Також у власності відповідача перебуває транспортний засіб - автомобіль 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] в [NUMBER] від 05.06.2021. Таким чином, вiдповiдач має об`єктивні можливості для отримання доходiв для утримання себе та свого сина, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не має. Відповідач є батьком малолітнього сина та зобов`язаний утримувати його до повноліття. У зв`язку з тим, що відповідач веде підприємницьку діяльність, має у власності житлову та нежитлову нерухомість, земельні ділянки, що здає в оренду, автомобільний транспорт та має дохід, вважає за необхідне стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн. 00 коп. на сина щомісячно до досягнення сином 18-річчя. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.07.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 01 грудня 2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Обгрунтовуючи відзив, відповідач зазначає, що завжди виконував та на даний момент виконує свої батьківські обов`язки по утриманню сина. Після розірвання відносин, розмір аліментів не узгоджувався, однак, він регулярно надсилав кошти, які йому поверталися. Вказує, що не має можливості сплачувати аліменти у бажаному позивачем розмірі, оскільки він є фізичною особою-підприємцем та має мінливий і нерегулярний дохід, а також має на утриманні непрацездатних батьків, укладений 14.04.2022 договір довічного догляду за бабою [PERSON] .. У зв`язку із цим стягнення аліментів у розмірі 6000 грн. буде суперечити його інтересам. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України та з метою якнайкращого забезпечення інтересів сина вважає за потрібне сплачувати йому 3000 грн.. Саме цю суму йому вдається щомісячно виділяти безпосередньо на матеріальну підтримку сина, з огляду на його мінливий та нерегулярний дохід, а також необхiднiсть утримувати батьків та бабу, що потребують його допомоги. Щодо обгрунтування позивачем своїх позовних вимог тим, що у відповідача є у власності нерухоме майно, просить суд звернути увагу, що будинок у місті Макарів відчужений ще 2015 році. Також зазначив, що ніколи не відмовлявся від виконання своїх батьківських обов`язкiв, тому намагався завжди приймати участь у вихованні сина, а тому ніколи не порушував вимоги ст.180 Сімейного кодексу України, як про те зазначає позивач у позові. Враховуючи активні дії позивачки направлені на порушення прав відповідача як батька, 22.12.2021 відповідач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою про визначення способів участі у вихованні дитини шляхом встановлення графіку зустрічей з дитиною. Неодноразово направляв грошовий переказ на карту позивачки, проте твона їх перенаправляла йому назад. Всі розмови щодо участі його у вихованні спільного сина завершувались скандалом зі сторони позивача. Про зустрічі сина з батьком позивач навiть мови не вела. Але враховуючи те, що мати відповідача мала з позивачкою бiльш лояльнi стосунки для спілкування, вона за дорученням сина направляла позивачці як матерi онука гроші на її банківську карту. Вiдповiдач зареєстрований як фiзична особа-підприємець, на підставі чого здiйснює торгівельну діяльність у магазинчику під власним будинком. Дохід має нестабільний, враховуючи ситуацію з бойовими діями на території Макарiвщини та прилеглих сіл. Продаж деталей на транспортні засоби не користується значним попитом, адже населення, наразi, бiльш зайняте реконструкцією чи будівництвом житла. Проте, відповідач вважає, що має можливість та величезне бажання піклуватись про сина та забезпечувати його матеріально. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №4902, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Батьком дитини вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Встановлено, що син сторін проживає разом з позивачем. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 180, ч.3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.7,10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Звертаючись до суду, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 6000 грн щомісячно до досягнення ним повноліття. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що вiдповiдач є фізичною особою-підприємцем, має власний високий дохід, користується транспортним засобом, При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження джерел та розміру доходів відповідача. Разом з тим, суд приймає до уваги пояснення відповідача щодо мінливого та нерегулярного характеру його доходу. Що стосується наявних у матеріалах справи платіжних доручень, то вони до уваги судом не приймаються, оскільки свідчать про перехування коштів від [PERSON] позивачці, а не позивачем. Що стосується посилань відповідача на договір довічного догляду за бабою, суд зазначає, що це право відповідача та звертає увагу, що уклавши договір довічного догляду, відповідач погодився сплачувати 5000 грн. її утримання, в той час, як для розвитку та утримання сина, на переконання відповідача, буде достатньо до стягнення лише 3000 грн. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 27.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи обставини справи, на думку суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначає, що з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 2 481, 00 грн. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial