Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 06.08.2011 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 11.12.2018 р. між нею та відповідачем шлюб розірвано. Жодної допомоги на утримання сина зі сторони відповідача не надходить, аліменти він не платить, тому вона звернулась до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі та зазначила, що вона на позовних вимогах наполягає (а.с.25). Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки на зареєстровану адресу проживання, але повернувся до суду конверт з відміткою «не доступно» (а.с.22), викликався до суду SMS повідомленням про, що свідчить у справі довідка про доставку SMS повідомлення (а.с.41,46), також викликалась через оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с.44). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №11 (а.с.8), Сторони по справі розірвали шлюб про, що свідчить рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 11.12.2018 року №656/565/18 про розірвання шлюбу (а.с.9). Згідно довідки Комунального закладу загальної середньої освіти 1-111 ступенів «Варвинського ліцею №2» від 02.11.2022 року №134 видана [PERSON] про те, що він дійсно навчається в 5-А класі Варвинського ліцею №2 Чернігівської області (а.с.13). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В даному випадку, позивач просить стягувати аліменти в стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі та стягнути на її користь аліменти у розмірі 3000,00 грн., що на сьогоднішній час є мінімально необхідною для підтримання виховання та загального розвитку дитини. Зазначену суму, суд вважає не надмірною враховуючі ціни на продукти харчування, комунальні послуги та інше. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved