Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

У квітні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 11 жовтня 2010 року у розмірі 39 740, 19 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», та 11 жовтня 2010 року підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої йому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 50000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 21.03.2023 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 39740,19 грн., яка складається із наступного: 39740,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 11 жовтня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», згідно з умовами якого було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача (а.с.25). У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с.23), довідку про видані кредитні картки (а.с.24), копію Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання послуг. Позичальник ознайомлений з Договором про надання банківських послуг до його укладення та згодний з його умовами. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні картки, на які було встановлено кредитний ліміт. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості (а.с.66-165). Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 21 березня 2023 року за ним утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 39740,19 грн., яка складається із: 39740,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту (а.с.18-22). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved