Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить\~стягнути з\~відповідачки\~на\~його користь аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1416,50 гривень на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації до досягнення ними повноліття, які стягувати з дня звернення до суду з даним позовом, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги\~мотивує тим, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2015 їхній шлюб розірвано, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з батьком. Постановою Верховного Суду від 30.05.2018 вищевказане рішення суду в частині визначення місця проживання дітей з батьком залишено в силі. Діти на даний час проживають з ним, тільки він несе витрати на їх утримання. Жодної допомоги на їх утримання відповідачка не надає, хоча зобов`язана утримувати їх матеріально на рівні з ним. Враховуючи те, що [PERSON] є здоровою, має можливість працювати та отримувати доходи, просить суд стягнути з неї аліменти в мінімальному розмірі, визначеному законом, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, що на час звернння до суду з даним позовом становить 1416,50 грн на одну дитину. В судовому засіданні\~позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Додатково вказав, що він самостійно виховує трьох із чотирьох спільних з відповідачкою малолітніх дітей. Мама участі в їх утриманні не бере. Він працює та сплачує аліменти на користь колишньої дружини на одну їхню спільну дитину. В останньої на утриманні також є ще одна дитина. На даний час він знову одружився. Від даного шлюбу в нього народилася ще одна дитина, якій виповнилося тільки 5 місяців. Його теперішня дружина здійснює догляд за дитиною до доягнення нею трирічного віку. В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча про розгляд справи була повідомлена шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місце її проживання (а.с. 33), про що свідчить розписка (а.с. 31). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.04.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 16 травня 2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи, яку занесено до протоколу судового засідання. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається із свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] всі від 14.08.2019, у батьків [PERSON] та [PERSON] народилися відповідно [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 16, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 8, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 151 (а.с. 20, 22, 24). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2015, шлюб між сторонами розірвано, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з батьком. Постановою Верховного Суду від 30.05.2018 вищевказане рішення суду в частині визначення місця проживання дітей з батьком залишено в силі (а.с. 9-19). Актом обстеження від 29.11.2022 та витягами з Реєстру територіальної громади від 15.11.2022 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають з батьком [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 21, 23, 26). Підставою звернення до суду слугував спір щодо участі матері в утриманні трьох малолітніх дітей. Оцінка суду: вислухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Суд вважає доведеними доводи позивача про те, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Відповідачка не бере участі в забезпеченні дітей всім необхідним, тому він просить стягувати з неї аліменти, які забезпечать щомісячне утримання дітей, визначивши їх у твердій грошовій сумі в мінімальному розмірі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, та зважає на те, що позивач працює, утримує трьох малолітніх дітей від першого шлюбу та одну дитину від другого й теперішню дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, а також на те, що у відповідачки на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, на одну з яких позивач сплачує аліменти. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1416,50 грн на кожну дитину, що становить 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", щомісячно, а позовні вимоги задовольнити. Водночас з метою належного захисту прав позивача, враховуючи те, що він заявив до стягнення аліменти в твердій сумі в мінімальному розмірі від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який щороку змінюється, суд вважає за необхідне зазначити, що при стягненні чи добровільній сплаті аліменів, їх розмір не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей та не поставлять відповідачку у скрутне матеріальне становище. При цьому, суд звертає увагу на те, що обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом в твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст. 184 СК України, а також враховує визначений ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому зазначає, що при сплаті (стягненні) аліментів вказані норми застосовуються автоматично та не потребують винесення додаткового судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даному випадку позовну заяву надіслано поштою, тому календарною датою її подання є дата прийняття відповідного листа поштою, яка засвідчена на поштовому штемпелі, якою є 13.04.2023 (а.с. 27). Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: беручи до уваги положення ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 184, 191, 430 СК України,

Outcome: approved