Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

Представник позивача АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 09 жовтня 2018 року відповідачка [PERSON] звернулася до АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 09.10.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Окрім того, [PERSON] зазначила в Анкеті-заяві наступне: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.6). «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Відповідно до п.5.16 Умов і правил обслуговування у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. На період дії карантину Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, в той час як відповідачка взятих на себе зобов`язань по договору не виконала, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами у повному обсязі не надала. Станом на 13.10.2022 року у відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 13.10.2022 направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 29.07.2022 став у формі "на вимогу". На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором станом на 16.11.2022 року становить 17 708,30 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 17 708,30 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.10.2018 року у сумі 17 708 грн. 30 коп. станом на 16.11.2022 року, та витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн. 00 коп. Представник позивача АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" Мєшнік К.І. у судове засідання не з`явився. До поданої позовної заяви подав клопотання про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.37). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила дану справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає частково (а.с. 105). Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст.76,77,78,79 ЦПК України). Згідно з вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що 09.10.2018 року відповідачка підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг(а.с. 10). Згідно підписаної анкети-заяви б/н від 09.10.2018 року, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Згідно довідок АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" відповідачка отримала кредитну картку та їй було встановлено кредитний ліміт за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.10.2018 року з 09.10.2018 - 10 000,00 грн., з 10.01.2019 - 1300,00 грн., з 27.06.2019 - 10 000 грн. ( а.с. 82-83). З виписки руху коштів по картці за період з 09.10.2018 по 16.11.2022 р.р. вбачається, що відповідачка користувалася грошовими коштами позивача (а.с. 76-81). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 16.11.2022 р. відповідачка має заборгованість у сумі 17 708,30 грн., що становить заборгованість за тілом кредиту (а.с. 7-9). Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг позичальниці[PERSON] від 09.10.2018 року (а.с. 10). Проте, зазначена анкета-заява не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, неустойки (пені, штрафів), базова відсоткова ставка не зазначена. Долучені до позовної заяви Умови та Правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, паспорт споживчого кредиту чорної картки Monobank, якими передбачено, зокрема, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, - відповідачкою не підписані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та паспорт споживчого кредиту чорної картки Monobank, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування ( а.с. 11-28). Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) змінювалися самим "УНІВЕРСАЛ БАНК" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (09.10.2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28.02.2023 року), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, а тому наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та Правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договорупро надання банківських послуг й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов до запропонованого договору. Умови та Правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", які містяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину договорупро надання банківських послуг, укладеного між сторонами 09.10.2018 року шляхом підписання заяви позичальника. Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил погоджена споживачем. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитом у будь-якому розмірі. Згідно розрахунку заборгованості за договором, позивачем нараховувались проценти (відсотки), розмір яких змінювався, а саме: 38,4%, 37,2%, 19,2%. У позовній заяві позивач посилається на нарахування відсотків згідно Правил та Умов. Однак, враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставним посилання позивача на непідписані відповідачкою Умови та Правила. Суд наголошує, що укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг від 09.10.2018 року у вигляді заяви позичальниці, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, у випадку, коли фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - суд доходить висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до яких зазначено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Підстави для сплати відповідачем відсотків, які нараховувалися позивачем на підставі Тарифів, Умов та Правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" не узгоджених з відповідачем відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, в анкеті-заяві від 09 жовтня 2018 року сума кредитного ліміту не зазначена (а.с. 10). Проте, відповідно до довідки про встановлений кредитний ліміт [PERSON] від 09.03.2023 року розмір останнього змінювався: з 09.10.2018 року встановлено кредитний ліміт в 10 000,00 грн, з 10.01.2019 року збільшено до 13 000,00 грн., з 27.06.2019 року - зменшено до 10 000 грн. (а.с. 83). Випискою про рух коштів по карті відповідачки (а.с. 76-81) встановлено, що вона користувалася кредитною карткою як після збільшення кредитного ліміту до 13 000,00 грн. так і після зменшення до 10 000,00 грн, тобто погодилася зі зміною кредитного ліміту по картці, а також здійснювала погашення заборгованості. Слід звернути увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи може бути доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами. Згідно виписки про рух коштів по картці за період з 09.10.2018 по 16.11.2022 р.р. з кредитної картки, виданої в межах кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 09.10.2018 року, списано відсотки на загальну суму 10 853,20 грн а саме: 01.12.2018 року - 231,07 грн.; 01.01.2019 року - 245,37 грн.; 01.02.2019 року - 570,96 грн.; 01.03.2019 року - 314,01 грн.; 01.04.2019 року - 148,20 грн.; 01.09.2020 року - 293,78 грн.; 01.10.2020 року - 267,74 грн.; 01.11.2020 року - 248,58 грн.; 01.12.2020 року - 292, 36 грн.; 01.01.2021 року - 315,79 грн.; 01.02.2021 року - 316,68 грн.; 01.03.2021 року - 281,05 грн.; 01.04.2021 року - 297,17 грн.; 01.05.2021 року - 284,74 грн.; 01.06.2021 року - 310,50 грн.; 01.07.2021 року - 311,61 грн.; 01.08.2021 року - 334,03 грн.; 01.09.2021 року - 329,80 грн.; 01.10.2021 року - 363,92 грн.; 01.11.2021 року - 409,99 грн.; 01.12.2021 року - 411,05 грн.; 01.01.2022 року - 428,99 грн.; 01.02.2022 року - 441,03 грн.; 01.03.2022 року - 408,24 грн.; 01.04.2022 року - 464,69 грн.; 01.05.2022 року - 239,40 грн.; 01.06.2022 року - 251,41 грн.; 01.07.2022 року - 479,10 грн.; 01.08.2022 року - 510,26 грн.; 01.09.2022 року - 526,38 грн.; 01.10.2022 року - 525,30 грн. Також згідно вказаної виписки відповідачкою за вищевказаний період було здійснено зарахування коштів на картковий рахунок на суму 58 506,16 грн., загальна сума витрат по рахунку складає 76 214,46 грн., відповідно різниця між зарахованими та витраченими коштами становить - 17 708,30 грн., яку просить стягнути позивач. Отже, суми, списані на погашення відсотків у розмірі 10 853,20 грн. мали бути зараховані на погашення тіла кредиту, проте Банком зазначені кошти неправомірно, без правових підстав списувалися на погашення відсотків, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки 17 708,30 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту є частково необґрунтованими, оскільки в рахунок безпідставного погашення Банком відсотків на суму коштів, Банк повинен був зарахувати їх в рахунок виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитом, а саме на погашення саме тіла кредиту. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 6 855 грн. 10 коп. = 17 708,30 грн. - 10 853,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №18305013676 від 09.02.2023 року про сплату судового збору загальною сумою 2684,00 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено на 38,71 % ( 6 855,10 грн. від 17 708,30 грн. складає 38,71 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме витрат по сплаті судового збору у сумі 1038 грн. 98 коп. (2684,00 х 38,71 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial