Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №130514, виданий 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості з [PERSON] , стягнути судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що спірний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства з порушенням строку давності пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості. Стягнення з позивача вказаного у виконавчому написі боргу не є безспірним. Подання відповідачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Розрахунок заборгованості не може вважатися доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки виданий з порушенням норм Закону України «Про нотаріат». Вважає, що вказані обставини свідчать, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. 04.02.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та стягнути судові витрати. Представник відповідача, будучи повідомленим про розгляд справи судом у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а саме у розмірі 1000 грн. Треті особи у судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань до суду не надавали. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 130514, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «ІНФІНАНС» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 13062019 від 13.06.2019 року, якому відступлено право вимоги за Кредитним договором № 0988437028 від 10.10.2016 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , заборгованість склала за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року у розмірі: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованість за процентами і комісією 25340,00 грн., заборгованість за штрафами 1500,00 грн., за вчинення виконавчого напису 50 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 34890.00 грн. 16.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67922568 про стягнення заборгованості у сумі 34890.00 грн. на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС». Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999\~року, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 130514 від 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача, визнано незаконним та нечинним. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд, перевіривши доводи позивача, зазначає, що на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого, боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, як зазначено у виконавчому написі, оскільки стягнення відбулося за договором, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріусом при вчиненні напису не було враховано відсутності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Таким чином, оскільки виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Враховуючи те, що відповідач визнає позовні вимоги, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частини 1-3 статті 134\~ЦПК України\~визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8\~ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, 13.01.2022 року між позивачем та адвокатом Репецьким В.О. укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до квитанції від 14.01.2022 року в зв`язку з наданням правової допомоги позивачем сплачено адвокату 3100 гривень. З урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь\~\~позивача\~витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3100 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то суд стягує з відповідача на користь позивача 50% судового збору та вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved