Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову представник [PERSON] вказував, що 04 серпня 2021 року о 20:30 год. сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Чері Тігго», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №201500603. Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну третіх осіб за вказаним полісом становить 130 000 грн., розмір франшизи складає 2000 грн. Відповідно до висновку експерта №446/21 від 06 вересня 2021 року за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля «Ауді А6», д.н.з [NUMBER] , до ДТП становила 162 921 грн., вартість відновлювального ремонту, пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП становила 180 302 грн. 77 коп., ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані становила 87 662 грн. 74 коп. 12 серпня 2021 року позивач звертався до ПрАТ «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявами про повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди та про виплату страхового відшкодування. Однак, відповідачем станом на день подачі вказаного позову не було виплачено страхове відшкодування. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов та стягнути з ПрАТ «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму страхового відшкодування у розмірі 76 758 грн. 26 коп., з яких: 73 258 грн. 26 коп. вартість відновлювального ремонту та 3500 грн. вартість послуг за проведення звіту про визначення суму завданого збитку, а також витрати з оплати судового збору. Ухвалою судді від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, учасники справи не з`явились. Від представника [PERSON] , діючого в інтересах [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа правом подачі відзиву на позовну заяву не скористались. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Чері Тігго», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 6). На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №201500603. Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну третіх осіб за вказаним полісом становить 130 000 грн., розмір франшизи складає 2000 грн. Відповідно до висновку експерта №446/21 від 06 вересня 2021 року, складеного за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля «Ауді А6», д.н.з [NUMBER] до ДТП становила 162 921 грн., вартість відновлювального ремонту, пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП становила 180 302 грн. 77 коп., ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані становила 87 662 грн. 74 коп. За проведення вказаного висновку позивачем сплачено 3500 грн., що підтверджується рахунком №446/21 від 30 серпня 2021 року (а.с.50). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі Закон № 1961-IV). Вказаний Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved