Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Представник позивача звернувся із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , до квартири відповідачки подаються послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення. Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідачка свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, у розмірі 12 148,14 грн. та складається із заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 291,68 грн., із заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5 856,46 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. 28.03.2023 року представником позивача подана заява в якій зазначено, що відповідачем було здійснено оплату заборгованості за спірний період та на підставі цього просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулася до суду із заявою, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем кошти за послуги сплачувала, однак не в повному обсязі, тому утворився борг. Після відкриття провадження у справі хотіла мирним шляхом врегулювати спір, однак сплатити борг вдалося тільки на початку 2023 року, у зв`язку з чим просила суд, винести рішення про закриття провадження. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. В подальшому розпорядженням КМДА №1693 від 27.12.2017 «Про деякі питання припинення угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між КМДА та АЕК «Київенерго», підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яке починаючи з 01.05.2018 здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається з виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка, після відкриття провадження у справі, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 291,68 грн., і заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5 856,46 грн. сплатила повністю, що підтверджується заявою позивача, а також наданою позивачем довідкою про заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2015 до 01.05.2018 з урахуванням оплат станом на 01.03.2023 року становить 0,00грн Крім того, відповідно до довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення (ЦО)/постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ)/постачання гарячої води (ГВ), за абонентське обслуговування постачання теплової енергії, за абонентське обслуговування постачання гарячої води, з обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та з обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за житлово-комунальну послугу з постачання гарячої води за період з 01.05.2018 до 01.07.2021 з урахуванням оплат станом на 01.03.2023 року становить 0,00грн. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 291,68 грн., із заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 5 856,46 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до п.3 ч.3. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 140 ЦПК України встановлено, що особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Як вбачається з квитанції за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] позивачем було сплачено 33,00 грн. (а.с. 9), отже витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки. Крім того, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270 грн. (а.с. 1). 28 березня 2023 року представник позивача подав суду заяву, в якій підтвердив, що відповідачкою була погашена заборгованість в повному обсязі після пред`явлення позову, а тому просив стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач не відмовлявся від позовних вимог, а погашення боргу відповідачкою здійснювалося після пред`явлення до неї позову, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви. Крім того, відповідачкою заявлено клопотання про розстрочення сплати боргу. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. [PERSON] просила суд розстрочити виконання рішення суду. При вирішенні цього клопотання, суд враховує майновий стан відповідача та вважає правильним розстрочити їй виконання рішення у сумі 2 303 грн. (2270+33) строком на 3 місяців, щомісячними платежами у розмірі 767,67 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial