Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] , які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Позивачка зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, відповідач з будь-якого приводу влаштовує сварки та скандали. Разом із сином та дочкою не проживає, участі в їх вихованні та утриманні не бере. На утримання дітей позивачка не отримує жодної державної допомоги, діти повністю знаходяться на її утриманні. Позивачка просить врахувати, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їхнім вихованням, добровільно сплачувати аліменти відмовляється. Відповідач є фізично здоровою особою, має можливість працювати. Тому відповідач повинен брати участь в утриманні дітей і сплачувати аліменти у розмірі, достатньому для забезпечення можливості розвитку дітей. Позивачці одній важко утримувати дітей. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач подав відзив на позов. Просить врахувати, що позивачка фактично вигнала його з дому. Незважачи на це, відповідач постійно спілкується з дітьми, цікавиться їхнім життям та здоров`ям. Також в силу своїх можливостей відповідач надавав і надаватиме дітям матеріальну допомогу. Так, відповідач зазначає, що надавав на утримання дітей 2500-3000 грн. Також придбавав для дітей певні речі, давав гроші на кишенькові витрати. Відповідач вказує, що на даний час працює в ТОВ «Дистрибуційна компанія «Алко-Стиль» торговим агентом. Проте його заробітна плата на мінімальному рівні та становить 6950,00 грн. Із цієї суми відповідач не тільки надає дітям матеріальну допомогу, але й утримує самого себе, сплачує кошти на комунальні послуги і допомагає батькам - пенсіонерам, з якими проживає. Мати відповідач є інвалідом ІІІ групи, тому допомога батька є також обов`язком відповідача. За таких обставин відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину. Тому відповідач просить позов задоволити частково. Позивачка своїм правом подати відповідь на відзив не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Судом встановлено, що від спільного проживання сторін в шлюбі (а.с. 3) в них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] (а.с. 4) та дочка [PERSON] - [INFO] (а.с. 5). Діти проживають разом із позивачкою, про що свідчить довідка від 11.05.2023 року, видана Управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради (а.с.6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мімінуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2833 гривень. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Суд враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід. Водночас, враховуючи розмір заробітної плати відповідача (а.с. 23), вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 5000,00 грн. на кожну дитину є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При цьому суд не бере до уваги покликання відповідача щодо перебування на його утриманні батьків, оскільки вони, будучи особами пенсійного віку (а.с. 18), отримують відповідне пенсійне забезпечення, а отже не можуть вважатися такими, що повністю перебувають на утриманні відповідача. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання батькам такого матеріального утримання. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1750,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed