Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

29.05.2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис [PERSON] , обґрунтовуючи такі свої вимоги тим, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні №12023263020000215 від 18.03.2023 року за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України, а також тим, що з січня 2023 року останній почав переслідувати і слідкувати за нею, хоча з вересня 2022 року вони як співмешканці вже не проживають. Так, вона що неодноразово ставала жертвою протиправних дій [PERSON] , які були спрямовані на її залякування та змушення відмовитись від обвинувачення по кримінальному провадженню №12023263020000215. Крім того, через систематичне переслідування, залякування, погрози фізичною розправою, психологічний тиск та насилля, нецензурну лайку, образи, приниження людської гідності з боку [PERSON] , які зокрема мали місце 09.03.2023 року, 13.03.2023 року, 21.03.2023 року, 30.03.2023 року, 19.04.2023 року, 04.05.2023 року та 23.05.2023 року, вона постійно перебуває в стресовому стані, відчуває страх за своє життя та змушена проживати в притулку для захисту жінок від домашнього насильства в м. Чернівці, в зв`язку із чим просить задовольнити її заяву та строком на 6 місяців визначити наступні тимчасові обмеження [PERSON] : заборонити вхід та перебування в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , заборонити йому наближатися на 100 м до місця її проживання (перебування) та роботи: ТЦ «Формаркет», вул. Небесної сотні, 19-в, м. Чернівці, а також до інших місць частого відвідування нею, зокрема до приміщення по [ADDRESS] , в якому вона займається танцями, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також заборонити останньому вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб. У судове засідання 31.05.2023 року заявниця [PERSON] , її представник - адвокат Гінгуляк Ю.В. не з`явилися, подавши письмову заяву про його проведення без їх участі, заяву про видачу обмежувального припису підтримали повністю та просили її задовольнити . Заінтересована у справі особа- [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, зокрема через оголошення на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Чернівці. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Таким чином, дана заява може бути розглянута у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що заявниця та заінтересована особа є колишніми співмешканцями, проживали спільно протягом 9 років, з вересня 2022 року стосунків не підтримують. Також, судом встановлено, що [PERSON] є потерпілою у кримінальному провадженні № 12023263020000215 від 18.03.2023 року за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст. 125 КК України. Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) №122 КМУ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" відділ експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб м. Чернівці, при проведенні судово-медичного обстеження у [PERSON] виявлено наступні легкі тілесні ушкодження: синці: на тильній та бокових поверхнях середньої фаланги 2-го пальця правої китиці; на зовнішній поверхні верхньої третини лівої гомілки; на задній поверхні верхньої третини лівої гомілки; на задній поверхні середньої третини правого стегна . У ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких є інші особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю. Згідно ч.ч.2, 3 ст.26 вказаного Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання(перебування)з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу,якщо вона за власним бажанням перебуває у місці,невідомому кривднику,переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності з дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку про доведеність факту того, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] , а тому існує висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту заявниці доцільно видати [PERSON] обмежувальний припис . За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Разом з тим, за наслідками розгляду справи, суд приходить до висновку, що для досягнення мети обмежувального припису, достатнім буде встановлення відповідних обмежень строком на чотири місяці, забороні перебувати та наближатись лише до місця проживання та до місця роботи заявниці, а тому в цій частині заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial