Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Адвокат Драченко В. В., який діє в інтересах позивача [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП в матеріалах справи відсутній) про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 32 грудня 2022 року о 14 год. 10 хв. в м. Черкаси навпроти будинку № 31 по вул. Митницька, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mеrcedes-Benz GLA 220, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль AUDI Ф4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24 січня 2023 року у справі № 711/168/23 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП, цивілно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Учасники ДТП не змогли досягнути згоди щодо розміру необхідного відшкодування збитків, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Вказує, що орієнтовна вартість ремонту становить 15500 грн. 00 коп., а реальний розмір збитків буде встановлено шляхом проведення судової - автотоварознавчої експертизи на замовлення сторони позивача після відкриття провадження у справі. Також, вказує на те, що [PERSON] завдано моральних страждань, які сталися через те, що в результаті порушень ПДР водієм [PERSON] автомобілю позивача завдано шкоди, він пережив глибокий психологічний стрес, втрату душевного спокою, погіршення сну і здоров`я в цілому, що в свою чергу, вплинуло на реалізацію намірів та ділових стосунків. Замість того, щоб дарувати новорічний настрій рідним та купувати близьким подарунки, позивач понад годину намагався врегулювати спір з винуватцем ДТП, ще дві години був присутнім під час оформлення ДТП на холоді. Також, халатні дії відповідача щодо незабезпечення власного авто полісом обов`язкового страхування, зумовили неможливість звернення безпосередньо до Страховика за отриманням відшкодування, а винуватець події замість врегулювання конфлікту, всіляко намагається психологічно тиснути на потерпілого та зменшувати вартість ремонту необхідного для відновлення попереднього стану транспортного засобу. Більше того, [PERSON] не усунув порушення й на дату подання позову, його транспортний засіб досі лишається не застрахованим. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15500 грн.00коп. матеріальної шкоди та 9000 грн. 00коп. моральної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. 24 березня 2023 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 21 квітня 2023 року через канцелярію суду адвокат Драченко В.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначено, що ознайомившись з висновком судової авто товарознавчої експертизи № 57 від 17 квітня 2023 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 13600 грн. 73 коп. А тому, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 13600 грн. 73 коп. матеріальної шкоди та 9000 грн.00коп. моральної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 858 грн. 88 коп. судового збору, 4500 грн.00коп. витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи та 5000 грн. 00коп. витрат на професійну правничу допомогу. 24 квітня 2023 року через канцелярію суду [PERSON] надав Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вважає позовну заяву [PERSON] до нього про відшкодування шкоди, завданої ДТП від 08 березня 2023 року необґрунтованою та подано безпідставно, в зв`язку з відсутністю предмету спору, адже, він завжди був готовий понести витрати на відшкодування матеріальної шкоди, вчиненої внаслідок ДТП, автомобіля AUDI A4, д.н.з. [NUMBER] ,Суму, визначену судово авто товарознавчою експертизою, в розмірі 13600 грн.00коп., визнає в повному обсязі. Відносно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, просить суд відмовити в повному обсязі. Вказує, що позивачем не надано ніяких доказів того, що пошкодження автомобіля внаслідок ДТП належного позивачу транспортного засобу AUDI A4, д.н.з. [NUMBER] призвело до психологічного стресу, погіршення сну чи здоров`я в цілому. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу, витрат на проведення експертизи та по сплаті судового збору зазначив, що вважає такі витрати необґрунтованими та неспівмірними. Також, 24 квітня 2023 року через канцелярію суду відповідач [PERSON] надав клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу, в якій зазначено, що вважає витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Просить врахувати ту обставину, що між сторонами не було спору щодо відшкодування моральної шкоди, позивач жодного разу не звертався до нього зі скаргами на важкий психологічний стан після ДТП та пропозицією відшкодувати моральну шкоду. Щодо витрат на експертизу, вважає їх недоцільними та несправедливими, адже ніколи не відмовлявся від виплати матеріальної шкоди позивачу та був згодний сплатити повну вартість відновлювального ремонту автомобіля на запропонованій позивачем СТО. Вважає, що відшкодування ним витрат можливе в частині стягнення судового збору, в сумі стягнення судового збору покладається на розсуд суду. 02 травня 2023 року через канцелярію суду адвокат Драченко В. В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав відповідь на Відзив, в якій вказано, що, окрім слів про готовність виплатити компенсацію, справа далі не пішла, як і матеріали провадження не містять доказів намагань відповідача врегулювати ситуацію в досудовому порядку. Також, зазначено, що клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу має містити докази не співмірності таких витрат, однак, відповідачем жодного разу на спростування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу не надано. Адвокат Драченко В.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що дійсно факт ДТП був, але машина, якою він керував була не його власністю. Він відразу вийшов до нього з усмішкою, він купляв подарунки, купив ручку і почав заповнювати «Європотокол» і побачив, що закінчилась у нього «страховка». Тоді відразу він запропонував поїхати на СТО, але позивач відмовився і викликав поліцію. Він запропонував позивачу на відшкодування матеріальної шкоди 8000 грн.00коп., але він захотів 600 доларів. Вказує, що він постійно пропонував йому гроші, але той відмовлявся. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля «AUDI A4», д.н.з. [NUMBER] . 24 січня 2023 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси встановлено, що 31 грудня 2022 року о 10-40 год. в м. Черкаси навпроти будинку № 31 по вул.. Митницька, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz GLA 220 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль AUDI А4 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даною постановою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.00коп. Позивач [PERSON] звернувся до Судового експерта авто товарознавця [PERSON] для прорахунку відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Як вбачається з Висновку експерта № 57 Судової авто товарознавчої експертизи по визначенню розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля AUDI А4 д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] при ДТП 31 грудня 2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля AUDI А4 д.н.з. [NUMBER] , на дату ДТП, що мала місце 31 грудня 2022 року складає 13600 грн.73 коп. Згідно з ч.ч.1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен дозволити сам заподіював шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року по справі № 6-183цс14). Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В судовому засіданні встановлено, що станом на дату звернення позивачем з даним позовом до суду [PERSON] не здійснено відшкодування завданої матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти відшкодування шкоди ним позивачу в розмірі 13600 грн.73 коп. А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13600 грн.73 коп. підлягає до задоволення. Відносно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття нею вчинених стосовно неї самої або членів її сім`ї чи близьких родичів протиправних дій (бездіяльності), що досягло певних психотравмуючих факторів: відчуття фізичного болю чи душевних страждань (відчуття хвилювання, занепокоєння, пригнічення, зміна життєвого укладу тощо). Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що ДТП, яке сталося з вини відповідача дійсно спричинило [PERSON] моральні страждання. Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а тому позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у психологічному стресі. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, у тому числі тривалість порушення прав позивача, характер порушення прав позивача характер та обсяг душевних страждань, втрату нормальних життєвих зв`язків, здійснення додаткових зусиль для організації власного життя, зусиль, вжитих для відновлення порушених прав, а також принципи розумності та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19). міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Проте, суд приходить до висновку про те, що сума моральної шкоди в розмірі 9000 грн. 00 коп. є завищеною, але з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 4500 грн. 00коп. , яка є достатньою і справедливою компенсацією завданої моральної шкоди. В іншій частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, на думку суду, слід відмовити. Відносно стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, суду надано: Ордер Серії СА № 1048790 адвоката Драченко В.В., на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] на підставі Договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплпьної правової допомоги № 168-01 від 11 січня 2023 року у Придніпровському районному суді м. Черкаси. Договір про надання правової допомоги № 168-01 від 11 січня 2023 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», в особі голови об`єднання Драченка В.В. Відповідно до п.1.1. Договору, Клієнт доручає, а Об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати Клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 4.1. Договору, отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Відповідно до п. 4.2. Договору, при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката. Відповідно до п. 4.3. Договору, вартість послуг наданих адвокатом складає 1000 грн.00коп. за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100000 грн. 00коп. Відповідно до п. 4.4. Договору, за результатами надання правової допомоги, складається акт виконаних робіт (детальний опис послуг), розмір гонорару в якому розраховується шляхом множення кількості затрачених годин наданої правової допомоги на вартість години-роботи визначеної пунктом 4.3. Договору. Акт № 1 наданих послуг (детальний опис робіт) до Договору про надання правової допомоги № 168-01 від 21 квітня 2023 року, який укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», в особі голови об`єднання Драченка В.В., про наступне: П.1, Об`єднання надало, а Клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правову допомогу) у формі: консультація (07.03.2023; 35 хвилин); підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, сканування документів, аналіз законодавства та судової практики (08.03.2023; 70 хвилин); написання та подача позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП з [PERSON] (08.03.2023; 150 хвилин); написання запрошення на огляд об`єкта дослідження у справі № 711/1477/23 (28.03.2023; 25 хвилин); написання та подача заяви про зменшення розміру позовних вимог у справі № 711/1477/23 (21.04.2023; 40 хвилин); представництво інтересів клієнта в Придніпровському районному суді м. Черкаси у справі № 711/1477/23 (25.04.2023; орієнтовно 50 хвилин). Всього витрачено 05 год. 20 хв. Відповідно до п. 2 Акту, вартість послуг в п. 1 цього Акту становить 5000 грн. 00коп. Відповідно до п. 3 Акту, Клієнт зобов`язується сплатити вартість послуг визначених в п. 2 цього Акт протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням у справі № 711/1477/23 законної сили. Відповідно до п. 4 Акту, цим Актом Сторони підтверджують, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги № 168-01 від 11 січня 2023 року роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає. Рахунок на оплату № 310 від 21 квітня 2023 року на підставі Договору про надання правової допомоги № 168-01 від 11 січня 2023 року; призначення платежу: гонорар адвоката згідно Акту наданих послуг № 1 від 21 квітня 2023 року на суму 5000 грн.00 коп. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд враховує, що відповідачем [PERSON] в судовому засіданні не доведено з наданням відповідних доказів неспівмірності витрат на правову допомогу. Враховуючи викладене вище, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про задоволення заяви та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.00 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 858 грн. 88 коп. (квитанція № М5ВК-А62Х-6М95_МХ2А від 08 березня 2023 року). Також, позивачем надано Квитанцію від 10 квітня 2023 року на суму 4500 грн. 00 коп. на підтвердження витрат, пов`язаних з проведенням експертизи (визначення розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля AUDI A4, [NUMBER] ). А тому, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 858 грн. 88 коп. та витрати за проведення Судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4500 грн.00коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved