Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фактор», за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, в якому просив: - визнати виконавчий напис №636 від 27.03.2017 року, який вчинено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., таким, що не підлягає виконанню щодо звернення стягнення заборгованості на користь АТ «Кристалбанк», за Кредитним договором №Д-20/40 від 22.07.2013 року у розмірі 40 548,97 грн., з урахуванням основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження на загальну суму 47 000 грн.; - стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 840,80грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк», правонаступником якого є АТ «Кристалбанк» укладено Кредитний договір № Д-20/40 від 22.07.2013 року, відповідно до якого було надано споживчий кредит. За яким, в подальшому позивачем щомісячно вносились платежі до повного погашення кредиту. Як вказує позивач, за весь час, тобто з 2013 року по 05.08.2019 року позивачу жодного разу не надходила вимога Банку про сплату позивачем заборгованості на зазначену суму, яка виникла за Кредитним доювором. 15.08.2019 року позивач дізнався, що 05.08.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. було відкрито виконавче провадження № 59722485 від 05.08.2019 року щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревіча О.М. № 636, виданого 27.03.2017 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Кристалбанк» за вказаним Кредитним договором заборгованості у розмірі 40 548.97 грн. та стягнення з позивача основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків від суми стяінення за виконавчим документом, а саме 4 054. 90 грн., витрат виконавчого провадження та штрафів. А всього стягнуто - 47000 грн. Позивач зазначає про те, що ним були направлені відповідні занити до АТ «Кристалбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо отримання копії кредитного договору Д-20/40 від 22.07.2013 року у зв`язку з його втратою; виписки по рахунках обліку заборгованості за вказаним кредитним договором, в розрізі обліку заборгованості по кредиту, простроченому кредиту, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченій комісії, пені з у рахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо) у зв`язку зі зміною плану рахунків, а також запит Приватному виконавцю Колечко Д.М. щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження шляхом надання належним чином оформлених відповідних документів по даному виконавчому, провадженню, а саме кредитного договору Д-20/40 віл 22.07.2013 року виписки по заборгованості позивача та матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №636 від 27.03.2017 року Позивач вважає, що виконавчий напис № 636 від 27.03.2017 року було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості та накладення арешту на майно та кошти Позивача. Також позивач вважає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Також позивач зазначає про те, що його не було повідомлено про наявність і розмір суми заборгованості, він жодного разу не отримував письмової вимоги від банківської установи, банк перед вчиненням виконавчого напису не направляв позивачу вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, а тому не міг надати нотаріусу доказів направлення цієї вимоги та її одержання позивачем. Таким чином, нотаріусом не було перевірено факту одержання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за договором. А позивачем, в свою чергу, неодноразово були вжиті заходи щодо вирішення питання по заявленій йому заборгованості, а саме: він декілька разів звертався до банку особисто, телефонував до Акціонерного Товариства «Кристалбанк» м. Києва, писав відповідні запити, заяви щодо вирішення цього питання до відповідних установ, але па жаль необхідної інформації він так і не отримав. Тому, вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис № 636 від 27.03.2017 р. щодо стягнення заборгованості в розмірі 40 5-18,97 грн. з позивача на користь Банку за кредитним договором № Д-20/40 від 22.07.2013 р. суперечить правилам ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України 296/5 від 22.02.2012 р. щодо безспірності документів, на підставі яких здійснюється стягнення, роз`ясненням п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні № 2 від 31.01.1992 р. Таким чином, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 636, вчинений приватним нотаріусом Гуревічем О.М. від 27.03.2017 р. щодо звернення стягнення заборгованості у розмірі 40548.97 грн. з урахуванням основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження на загальну суму 17 000.00 з позивача на користь АТ «Кристалбанк» та Кредитним договором № Д-20/40 від 22.07.2013 р.. вчиненим з порушенням вимог законодавсгва та таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: dismissed