Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання права на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] [INFO] паспорт серії [NUMBER] виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.08.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , був членом садівничого товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, якому належала земельна ділянка площею 0,06 гектарів в даному товаристві за № 28, що підтверджується листом Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за № 06-04/189 від 09.06.2020 року та додатками до нього, а саме: рішення Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8, витягом з списку садоводів садівничого товариства «Сахарник» станом на 01.08.1995 року та заявою громадянина [PERSON] від 17.07.1995 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки. Таким чином громадянину [PERSON] у відповідності до вказаних документів в рамках безоплатної приватизації було виділено у приватну власність земельну ділянку в садівничому товаристві « Сахарник » та розпочато процедуру розроблення і видачу державного акту на вказану земельну ділянку. 04.06.2021 року [PERSON] користуючись своїми правами власника вказаної земельної ділянки оформив заповіт на користь позивачки [PERSON] який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1095. Зокрема, вказаним заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження про те, що належне йому на праві власності майно, що розташоване на території садівничого товариства «Сахарник» в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області як рухоме так і не рухоме, на яке він за законом буде мати право і що буде належати йому на момент смерті, в тому числі але не виключно: земельна ділянка разом з будинком розташованим на ній та господарсько-побутовими спорудами, усі права та обов`язки щодо такого майна, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки щодо такого майна, які можуть йому належати в майбутньому він заповів у власність позивачці [PERSON] . Після складання заповіту жодних змін до нього чи його скасування з боку [PERSON] не відбувалось, і на теперішній час він залишається незмінним в редакції що існувала на момент видачі даного заповіту що підтверджується відповіддю № 139/01-09 від 16.08.2021 року приватного нотаріуса Сомовим І.В. [INFO] спадкодавець [PERSON] помер. За фактом смерті громадянина [PERSON] Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою було 04.08.2021 року заведено спадкову справу № 68090892, що підтверджується витягом з спадкового реєстру № 66321899. 28.09.2021 року позивачка звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальною контори з заявою про прийняття спадщини. 15.08.22 року представник позивачки за довіреністю діючи від імені та в інтересах позивачки звернулась до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,06 гектарів в садівничому товаристві «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] . До даної заяви будо додано документи на підтвердження права власності померлого спадкодавця [PERSON] на вказану земельну ділянку. Зокрема до заяви було додано належним чином завірені копії листа Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за № 06-04/189 від 09.06.2020 року та додатками до нього, а саме: рішення Софіївсько-Бощагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8, витяг з списку садоводів садівничого товариства «Сахарник» станом на 01.08.1995 року та заявою громадянина [PERSON] від 17.07.1995 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки. Постановою від 17.08.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, розташоване на території садівничого товариства «Сахарник» в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (а саме будинок з господарсько-побутовими спорудами та земельна ділянка площею 0,06 гектарів) після смерті громадянина [PERSON] померлого [INFO] , в зв`язку з тим що згідно п. 4.1.6 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями документів що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а у спадкоємиці - позивачки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Таким чином відсутність правовстановлюючого документа та відсутність реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за померлим позбавляє позивачку, як спадкоємицю за заповітом можливості оформити свої спадкові права на дану земельну ділянку шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Крім того, на запит Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з боку Головного управління Держгеокадастру у Київській області було надано відповідь № 29-10-0,223-2687/2-22 від 06.07.2022 року з якого вбачається, що за громадянином [PERSON] земельні ділянки не обліковуються. На підставі вище наведеного, позивач просила суд визнати за [PERSON] [INFO] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] померлого [INFO] на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,06 гектарів в садівничому товаристві «Сахарник» розташованому в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. 25.08.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та витребувати від Бучанської районної державної адміністрації Київської області наступні документи та інформацію: Копію всіх матеріалів реєстраційної справи (які формуються відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») садівниче товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Надати відомості та їх документальне підтвердження щодо того чи було проведено у відповідності до чинного законодавства України реєстрацію членам садівниче товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області права власності на земельні ділянки які були надані їм відповідно до рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8? Якщо ні, то чому? Якщо так, то в який спосіб? Надати відомості та їх документальне підтвердження щодо того чи було підготовлено Науково-виробничим підприємством «ЮГ» або будь-якою іншою уповноваженою особою державні акти на право приватної власності членів садівниче товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області на земельні ділянки виділені їм як членам садівниче товариства «Сахарник» у відповідності до п. 4 рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8. Якщо так, надати копію державного акту на право власності на земельну ділянку члена садівниче товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] [INFO] паспорт серії [NUMBER] виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.08.2002 РНОКПП [NUMBER] . Якщо ні, то надати пояснення чому не було підготовлено Науково-виробничим підприємством «ЮГ» або будь-якою іншою уповноваженою особою державні акти на право приватної власності членів садівничого товариства «Сахарник» у відповідності до п. 4 рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8. Надати відомості та їх документальне підтвердження щодо того чи отримував будь-хто з членів садівниче товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області державні акти на право власності на земельні ділянки, що знаходяться (виділялись) в садовому товаристві «Сахарник» та назвати дату отримання першого виданого акту на право власності члену садівниче товариства. 03.01.2023 року начальник відділу державної реєстрації Бучанської районної військової адміністрації Київської області Ігор Горенко на виконання ухвали суду від 25.08.2022 року через канцелярію суду зареєстрував копію матеріалів реєстраційної справи садівничого товариства «Сахарник» на 48 аркушах. 25.01.2023 року представник позивача через канцелярію суду зареєструвала письмові пояснення по справі, в яких вказала, що листом за № 05-06/477 від 28.12.2022 року архівний відділ Бучанської районної державної адміністрації у відповідь на адвокатський запит адвоката Косачова Ю.Б. від 27.12.2022 року № 1/12-22 надав копію рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області № 632 від 02.10.1983 року «Про перереєстрацію садівничого товариства «Сахарник» Київського агровиробничого об`єднання Сахпрома» із додатками на 19 аркушах, які включають в себе: рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області № 632 від 2.10.1983 року «Про перереєстрацію садівницького товариства «Сахарник» Київського агровиробничого об`єднання Сахпрома», опису документів для реєстрації садівницького товариства «Сахарник» Київського агровиробничого об`єднання Сахпрома», статуту садівницького товариства, список членів садівницького товариства, рішення виконкому райради про відвід земельної ділянки, рішення місткому про утворення товариства, рішення загальних зборів про вибори правління, рішення правління про вибори голови товариства, матеріали фастівського міжміського бюро технічної інвентаризації, рішення загальних зборів про затвердження статуту садівницького товариства, матеріали по зміні колективного виду в зв`язку з будівництвом Великої окружної дороги, матеріали по передачі земельних ділянок. Відповідно до рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області № 632 від 2.10.1983 року «Про перереєстрацію садівницького товариства «Сахарник» Київського агровиробничого об`єднання Сахпрома» проведено перереєстрацію статуту садівницького товариства «Сахарник» в зв`язку з змінами та доповненнями, внесеними на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 27.09.1982 року № 215. Згідно опису документів для реєстрації садівничого товариства «Сахарник» Київського агровиробничого об`єднання Сахпрома», реєстрацію проведено на підставі наступних документів: Типового статуту садівницького товариства, списку членів садівницького товариства. рішення виконкому райради про відвід земельної ділянки, рішення місткому про утворення товариства, рішення загальних зборів про вибори правління, рішення правління про вибори голови товариства, матеріали фастівського міжміського бюро технічної інвентаризації, рішення загальних зборів про затвердження статуту садівницького товариства, матеріали по зміні колективного виду в зв`язку з будівництвом Великої окружної дороги, матеріали по передачі земельних ділянок. Як вбачається з вказаних матеріалів, і зокрема з рішення Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящих від 29.03.1958 року № 152 «Про відвід земельних ділянок під посадку колективних садів», Виконком районної Ради депутатів трудящих вирішив відвести земельну ділянку під посадку колективних садів Київському цукротресту у розмірі 3 гектарів за рахунок вільних земель держземфонду в селі Софіївська Борщагівка. У відповідності до даного рішення, з числа колективу працівників Київського цукротресту було створено об`єднання у вигляді садівницького товариства «Сахарник». Відповідно до загальних положень статуту садівницького товариства «Сахарник» (п. 1) робочі та службовці, які працюють в Київському агропромисловому об`єднанні цукрової промисловості добровільно об`єднуються у садівниче товариство під назвою « Сахарник » за адресою: урочище Софіївська Борщагівка з метою організації колективного садівництва на земельній ділянці площею 3 га яка відведена Радою Депутатів Трудящих від 29.03.1958 року за № 152. Пунктом 3 статуту зазначено що садівниче товариство утворено при Київському агропромисловому об`єднанні цукрпрому з числа 47 осіб які виявили бажання вступити у члени товариства. Згідно списку членів садівничого товариства «Сахарник» Київського агровиробничого об`єднання цукрової промисловості [PERSON] ( [INFO] паспорт серії [NUMBER] виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.08.2002 реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) який обіймав посаду агронома увійшов до кола членів садівничого товариства «Сахарник» (порядковий номер за списком - 27). Членство в садівничому товаристві « Сахарник » регламентовано п. 16 статуту за яким членами садівничого товариства можуть бути робочі та службовці Київського агропромислового об`єднання цукрової промисловості, що досягли 18 річного віку, пенсіонери які працювали в Київському агропромисловому об`єднанні цукрової промисловості. Таким чином вказані вище документи підтверджують членство громадянина [PERSON] у садівницькому товаристві « Сахарник » на момент його заснування. В матеріалах справи міститься лист Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за № 06-04/189 від 09.06.2020 року з додатками до нього, серед яких: рішення Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995року № 114/8, витяг з списку садоводів садівничого товариства «Сахарник» станом на 01.08.1995 року, заява громадянина [PERSON] від 17.07.1995 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки. Згідно витягу з списку садоводів садівничого товариства «Сахарник» станом на 01.08.1995 року [PERSON] продовжував бути членом садівничого товариства «Сахарник» та за ним було закріплена ділянка під номером 28. Статтею 6 Земельного кодексу України (в редакції від 1990 року із змінами та доповненнями в редакції від 22.06.1993 року чинній станом на 1995 рік) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Частиною 3 вказаної статті закріплено що передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу; садівництва; дачного і гаражного будівництва. За приписами статті 11 Земельного кодексу України (в редакції від 1990 року із змінами та доповненнями в редакції від 22.06.1993 року чинній станом на 1995 рік) до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; Порядок передачі земельних ділянок у власність Радами народних депутатів у 1995 році визначалось ст. 17 Земельного кодексу України (в редакції від 1990 року із змінами та доповненнями в редакції від 22.06.1993 року чинній станом на 1995 рік) згідно якої передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. 17.05.1995 року [PERSON] звернувся до Софіївська Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області з заявою про передачу йому безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га для садівництва в селі Софіївська Борщагівська. Рішенням Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8 «Про розгляд заяв громадян членів садівничого товариства «Сахарник» про передачу у приватну і колективну власність земельних ділянок» було вирішено передати у приватну власність земельні ділянки громадянам - членам садівничого товариства «Сахарник» для ведення садівництва. Даним рішенням також було надано вказівку Науково-виробничому підприємству «ЮГ» підготувати державні акти на право приватної власності на землю членам садівничого товариства «Сахарник». Таким чином у відповідності до вказаного рішення [PERSON] ( [INFO] паспорт серії [NUMBER] виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.08.2002 року реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) будучи членом садівничого товариства «Сахарник» набув як член садівничого товариства «Сахарник» право власності на земельну ділянку № [NUMBER] в садівничому товаристві «Сахарник» (код 25666898) в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Зазначеним Рішенням Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8 також було розпочато процедуру розроблення і видачу державних актів на земельні ділянки - членів садівничого товариства «Сахарник» і в тому числі на земельну ділянку [PERSON] . Порядок оформлення права власності на земельні ділянки громадян станом на час прийняття Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області рішення від 29.09.1995 року № 114/8 «Про розгляд заяв громадян членів садівницького товариства «Сахарник» про передачу у приватну і колективну власність земельних ділянок» за яким [PERSON] набув як член садівничого товариства «Сахарник» право власності на земельну ділянку № [NUMBER] було регламентовано Інструкцією «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 року № 28 який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.1993 року за № 31. Пунктом 1.1. Інструкції встановлено що право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами: на право колективної власності на землю; на право приватної власності на землю. Розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації (пункт 1.9. Інструкції). Розділом 2 Інструкції визначено порядок складання державних актів за яким роботи по складанню державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею виконуються в такому порядку: підготовчі роботи; встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); складання плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Відтак даний розділ Інструкції встановлює низку технічних та юридичних дій вчинення яких необхідно провести для виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. 04.06.2021 року [PERSON] користуючись своїми правами власника вказаної земельної ділянки оформив заповіт на користь Позивачки [PERSON] який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1095. Зокрема, вказаним заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження про те що належне йому на праві власності майно, що розташоване на території садівничого товариства «Сахарник» в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області як рухоме так і не рухоме, на яке він за законом буде мати право і що буде належати йому на момент смерті, в тому числі але не виключно: земельна ділянка разом з будинком розташованим на ній та господарсько-побутовими спорудами, усі права та обов`язки щодо такого майна, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки щодо такого майна, які можуть йому належати в майбутньому він заповів у власність позивачці [PERSON] . Після складання заповіту жодних змін до нього чи його скасування з боку [PERSON] не відбувалось, і на теперішній час він залишається незмінним в редакції що існувала на момент видачі даного заповіту, що підтверджується відповіддю № 139/01-09 від 16.08.2021 року приватного нотаріуса Сомовим І.В. Підсумовуючи викладене представниця позивачки зауважувала, що [PERSON] набувши у власність земельну ділянку площею 0,06 гектарів яка розташована на території садівничого товариства «Сахарник» в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області не оформив свої майнові права на дану земельну ділянку у встановлений чинним законодавством спосіб. В свою чергу відсутність реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за померлим позбавляє позивачку, як спадкоємицю за заповітом можливості оформити свої спадкові права на дану земельну ділянку шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку. На виконання ухвали суду від 25.08.2022 року про витребування документів, Бучанська районна державна адміністрація Київської області направила на адресу суду копії матеріалів реєстраційної справи садівничого товариства «Сахарник» (код 25666898) відділ державної реєстрації Бучанської районної державної адміністрації Київської області листом № 04-08/302 від 21.12.2022 року направив на адресу суду копії матеріалів реєстраційної справи садівничого товариства «Сахарник» (код 25666898) на 48 аркушах. Зокрема суду було надано копії документів серед яких: опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Включення відомостей про юридичну особу» від 26.07.2010 року, реєстраційна картка про включення відомостей про юридичну особу, документи, що засвідчують повноваження уповноваженої особи, копія довідки статистики, рішення загальних зборів членів про обрання голови правління, рішення про необхідність включення відомостей до ЄДР та надання повноважень, копія статуту, свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) садівничого товариства «Сахарник», список членів садівничого товариства «Сахарник» затверджених протоколом № 2/99 від 05.06.1999 року загальних зборів членів садівничого товариства «Сахарник», план - схема розмежування земельних ділянок між членами садівничого товариства «Сахарник», державний акт на право колективної власності на землю, план зовнішніх меж земель переданих у колективну власність садівничого товариства «Сахарник». Згідно п. п. 1, 2 Загальних положень статуту садівничого товариства «Сахарник» (код 25666898) затвердженого загальними зборами членів садівничого товариства «Сахарник» 05.06.1999 року та зареєстрованого за № 2572 від 31.03.2000 року в редакції 2000 року яка чинна на момент розгляд даної справи та смерті спадкодавця садівниче товариство «Сахарник» є добровільне об`єднання громадян, створене з метою організації садівництва та городництва. Засновниками Товариства є члени Товариства які є власниками садових ділянок та виявили бажання створити Товариство для вирішення загальних господарсько-організаційних завдань. Юридична адреса товариства визначена: [ADDRESS] (п. 6 статуту). Пунктом 4.2. статуту визначено що членами товариства можуть бути особи які є власниками садових земельних ділянок, а також особи які не є власниками, а користуються земельною ділянкою колективної власності Товариства за рішенням Загальних зборів. Матеріали реєстраційної справи садівницького товариства «Сахарник» також містять список членів садівничого товариства «Сахарник» затверджених протоколом № 2/99 від 05.06.1999 року загальних зборів членів садівничого товариства «Сахарник» в якому померлий [PERSON] значиться як член садівничого товариства «Сахарник» (номер ділянки 28). В матеріалах реєстраційної справи знаходиться і план розмежування земельних ділянок між членами садівничого товариства «Сахарник», на якому відображено місце розташування ділянки № [NUMBER] , яка належить спадкодавцю [PERSON] . Вказані документи засвідчують що [PERSON] на момент передачі йому земельної ділянки у приватну власність згідно рішення Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8 був членом садівничого товариства «Сахарник» і станом на 05.06.1999 року продовжував бути членів садівничого товариства «Сахарник», заяву про вихід з товариства не подавав, свою земельну ділянку тертім особам не відчужував. Положення вказаного статуту садівничого товариства «Сахарник» не містить особливого порядку щодо включення спадкоємців до числа членів садівничого товариства, а також не містить будь-яких положень які б регламентували окремий порядок спадкування земельних ділянок членів товариства в разі смерті члена товариства а відтак суд має керуватися загальними положеннями чинного законодавства якими визначається порядок набуття спадкоємцями майнових прав на земельні ділянки членів садівничих товариств. 09.02.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті. 17.05.2023 року позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача від 03.04.2023 року в якій він просив суд здійснювати розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. 17.05.2023 року представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.08.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , був членом садівничого товариства «Сахарник» розташованого в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, якому належала земельна ділянка площею 0,06 гектарів в даному товаристві за № 28, що підтверджується листом Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за № 06-04/189 від 09.06.2020 року та додатками до нього, а саме: рішення Софіївсько-Борщагівської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.1995 року № 114/8, витягом з списку садоводів садівничого товариства «Сахарник» станом на 01.08.1995 року та заявою громадянина [PERSON] від 17.07.1995 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки. 04.06.2021 року [PERSON] користуючись своїми правами власника вказаної земельної ділянки оформив заповіт на користь Позивачки [PERSON] , який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1095. Зокрема, вказаним заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження про те, що належне йому на праві власності майно, що розташоване на території садівничого товариства «Сахарник» в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області як рухоме так і не рухоме, на яке він за законом буде мати право і що буде належати йому на момент смерті, в тому числі але не виключно: земельна ділянка разом з будинком розташованим на ній та господарсько-побутовими спорудами, усі права та обов`язки щодо такого майна, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки щодо такого майна, які можуть йому належати в майбутньому він заповів у власність позивачці [PERSON] . [INFO] спадкодавець [PERSON] помер. За фактом смерті громадянина [PERSON] Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою було 04.08.2021 року заведено спадкову справу № 68090892, що підтверджується витягом з спадкового реєстру № 66321899. 28.09.2021 року позивачка звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальною контори із заявою про прийняття спадщини. 15.08.2022 року представник позивачки за довіреністю діючи від імені та в інтересах позивачки звернулась до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,06 гектарів в садівничому товаристві «Сахарник», розташовану в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] . Постановою від 17.08.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, розташоване на території садівничого товариства «Сахарник» в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (а саме будинок з господарсько-побутовими спорудами та земельна ділянка площею 0,06 гектарів) після смерті громадянина [PERSON] померлого [INFO] в зв`язку з тим, що згідно п. 4.1.6 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а у спадкоємиці - позивачки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. При цьому ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач позбавлений можливості здійснити своє право на спадкування за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, таке право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки спадкодавець набув своє право на нерухоме майно у встановленому законом порядку, позивачем не повідомлено суду інформацію про відчуження спадкового майна на користь третіх осіб, та такої інформації не встановленому судом при розгляді даної справи, а також враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, іншого способу захисту порушеного права позивача на даний час не існує, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

Outcome: approved