Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

12 січня 2023 року надійшла до суду цивільна справа за позовом [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним договору позики. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 19.07.2021 о 18-00 год. невідома йому особа заблокувала йому фінансовий номер, перевипустила сім-карту, після чого зламана електронну пошту, отримавши копії його документів за допомогою яких, як йому пізніш стало відомо, оформила онлайн кредити на його ім`я. Фінансові картки позивача знаходяться у АТКБ «ПриватБанк» та ПУМБ. Після того, як він зрозумів, що у нього проблеми, в зв`язку з незаконним проникненням, він подзвонив у вищезазначені банківські установи та заблокував свої зазначені картки, пояснивши зазначені причини. В той час, на номер телефону позивача стали приходити повідомлення про те, що він нібито заборгував кредит у банківській установі, після чого він зайшов в реєстр кредитних історій та побачив на своє ім`я Кредитний договір про споживчий кредит №100603255 від 19.07.2021, укладений в м. Київ якоби між ним та ТОВ «Мілоан» на суму 20000,00 грн. В графі «підписи сторін» стоїть електронний підпис. Зазначає, що електронного підпису у нього взагалі немає та про згадану фінансову компанію взагалі не чув. На підставі вищевизначеного, позивач неодноразово звертався до поліції та звернувся до суду, після чого 10.09.2021 підрозділом дізнання відділення поліції №4 КРУП в Дніпропетровській області було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань кримінальне провадження №12021046750000383 кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 190 К України, де позивач є потерпілим. З метою врегулювання досудового спору, 15.09.2021 позивач звернувся з заявою до відповідача. Зазначив, що особисто кредитних договорів з відповідачем не укладав, коштів не отримував. Оскільки позивач не підписував жодних кредитних договорів із ТОВ «Мілоан» ані нарочно, ані за допомогою електронного цифрового підпису (у зв`язку із відсутністю останнього), відсутність досягнення згоди з усіх істотних умов договору як для кредитного в належній формі між позивачем та відповідачем, він вимушений звернутися до суду із позовною заявою про визнання кредитного договору з ТОВ «Мілоан» недійсним. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 року справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2023 року, позовну заяву залишено без руху. 02 лютого 2023 року позивачем надана заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду про залишення позову без руху. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2023 року, позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 22.05.2023 року на адресу суду від Генерального директора ТОВ «Мілоан» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Як зазначено у відзиві, ТОВ «Мілоан» при здійсненні внутрішньої перевірки, було прийнято рішення щодо відсутності факту укладання [PERSON] кредитного договору №100603255 від 19.07.2021 на підставі виявлення неправомірних (шахрайських) дій третіх осіб при укладанні договору. На підставі викладеного, ТОВ «Мілоан» ініційовано видалення даних [PERSON] з бюро кредитних історій відносно кредитного договору №100603255. Тобто, спір між позивачем та ТОВ «Мілоан» вирішено. Окрім того, позивачем не вірно спосіб захисту свого права, оскільки такий договір не укладався. Так, відповідно до п.8 Пленуму Верховного суду від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не може бути недійсний правочин, який не вчинено (не укладено). На підставі встановлених фактичних обставин справи, які визнаються обома сторонами, та норм законодавства можна зробити висновок, між сторонами справи кредитний договір не укладався, оскільки позивач як позичальник його не підписував, що визнано відповідачем та повністю анульовано заборгованість останнього. На підставі ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з наявними у справі матеріалами 19.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» з однієї сторони та [PERSON] , був укладений договір про споживчій кредит №100603255 на суму 20000,00 грн., яка була перерахована на картковий рахунок позичальника. В графі «підпис сторін» стоїть електронний підпис (а.с.18-23). Підставою заявленого [PERSON] позову є те, що він даний договір не підписував, волевиявлення на його укладення не виявляв, грошей за договором не отримував, електронного підпису взагалі немає. З тексту позовної заяви та за наявними у справі доказами, вбачається, що на підставі вищезазначеного, позивач [PERSON] звернувся до ВП №4 КРУП в Дніпропетровській області на підставі чого 10.09.2021 було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань кримінальне провадження №12021046750000383 кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, де позивач є потерпілим (а.с.26). 21.09.2021 за вхідним №6731/21-09 позивач звернувся до ТОВ «Мілоан» щодо вчинення шахрайських дій по відношенню до останнього (а.с.50). З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2021 за вихідним №4703/18-10 ТОВ «Мілоан» було направлено на поштову адресу позивача відповідь, якою останнього було проінформовано про відсутність будь-яких претензій за кредитним договором №100603255 від 19.07.2021 до [PERSON] (а.с.53). Як вказано у відзиві на позовну заяву, в листопаді 2021 року ТОВ «Мілоан» було ініційовано видалення даних [PERSON] з бюро кредитних історій кредитного договору №100603255. Зазначене у сукупності дає підстави для висновку про те, що позивач Кредитний договір №100603255 від 19.07.2021 не укладав, грошей за ним не отримував. Разом з тим, оцінюючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 16 ЦК України, визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом, одним із яких може бути визнання правочину недійсним. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, а із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. З наданого відзиву відповідача вбачається, що ТОВ «Мілоан» визнало факт укладення з ними кредитного договору шахрайським способом невідомими особами від імені [PERSON] . Крім того, відповідач визнав відсутність у нього договірних відносин з [PERSON] за Кредитним договором №100603255 від 19.07.2021, а отже і відсутність у нього грошових вимог до позивача за таким договором. Разом з тим, оцінюючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд звертає увагу на наступне. У п.8 постанови Пленуму Верховною Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» надано роз`яснення, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою\~\~ недійсності\~\~ правочину є\~\~ недодержання\~\~ стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Таким чином, наполягаючи у позовній заяві на тому, що правочин (оспорюваний договір) позивач не вчиняв (не підписував), [PERSON] обрав неправильний спосіб захисту свого права у вигляді визнання такого договору недійсним, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed