Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 серпня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2015 року, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2017 року розірвано. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка в лютому 2022 року батько дитини [PERSON] викрав дитину, перешкоджає спілкуванню та баченню сина із матір`ю фізично та за допомогою будь-яких засобів аудіо та відеокомунікації, що негативно впливає на моральний стан дитини. Вказує, що відповідач раніше зловживав наркотичними засобами, до моменту викрадення сина він не цікавився його життям, не займався його належним розвитком та вихованням, не сплачував аліменти на утримання сина. Відповідач налаштовує сина проти матері, маніпулює ним та не займається його належним розвитком та вихованням. Разом з тим, аби була юридична підстава відібрати у матері дитину відповідач вдався до завідомо-неправдивого повідомлення про злочин, наче матір побила власного сина. Це стало приводом для порушення по факту кримінальної справи щодо нанесення тілесних ушкоджень дитині. На підставі викладеного просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~24 жовтня 2022 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. Зустрічний позов мотивований тим, що після розірвання шлюбу дитина була зареєстрована та проживала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько постійно навідував дитину, часто спілкувався із сином за допомогою мобільного зв`язку, завжди перший ініціював побачення та спілкування з дитиною, часто намагався забирати сина до себе. Під час таких побачень, позивач помічав на тілі сина синці. На запитання про походження таких синців, син відповідав, що мати застосовувала відносно нього фізичну силу. Вказує, що неодноразово намагався поговорити з колишньою дружиною, просив не застосовувати фізичне та психологічне насилля щодо дитини, та не висловлюватись при синові нецензурною та грубою лайкою. Однак такі дії з боку матері не припинились. Після побиття в січні 2022 року він звернувся до Луцького РУ поліції ГУНП у Волинській області із заявою про вчинення [PERSON] неправомірних дій щодо сина. За фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 02.02.2022 року внесено відомості до ЄРДР. Наразі досудове розслідування триває. Вказує, що [PERSON] часто зловживає алкогольними напоями, а коли сину виповнилось 1,5 року відповідач покинула його та поїхала на шість місяців на тимчасові заробітки за кордон та періодично їздить залишивши сина з батьком. Незважаючи на введення воєнного стану на території України, відповідач не хвилювалась за життя сина, його фізичне та психологічне здоров`я. Натомість, зі слів відповідача вона перебувала в іншій країні. Позивач зазначає, що створив для сина всі умови, необхідні для навчання, здоров`я та психологічного розвитку. На підставі викладеного, просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2022 року задоволено клопотання відповідача і прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Служба у справах дітей Луцької міської ради та Служба у справах дітей Торчинської селищної ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком до розгляду в одному провадженні з первісним позовом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON] первісний позов просили задовольнити із вказаних підстав, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та його представник [PERSON] в задоволенні позову [PERSON] просили відмовити, зустрічний позов просили задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Луцької міської ради подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення первісного позову заперечив, зустрічний позов просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Торчинської селищної ради позовні вимоги [PERSON] підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечили. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини щодо визначення місця проживання дитини. Даючи аналіз зібраним по справі доказів суд встановив слідуючі обставини. Так, неповнолітній [PERSON] , [INFO] є сином сторін. \~ \~ \~ \~З 2017 року дитина проживає з матір`ю та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Матір дитини не чинить перешкод батькові у спілкуванні з сином, а тому коли він виявляв бажання бачитися перешкод не чинилося. 27 січня 2023 року [PERSON] забрав сина до себе на вихідні та мав привезти його, однак з цього часу дитина проживає з батьком. Суд погоджується з доводами матері, що такі дії батька щодо зміни його постійного місця проживання є самовільним та не у відповідності з існуючим порядком їх вирішення у світлі діючого законодавства. [PERSON] неодноразово зверталась в правоохоронні органи за допомогою у поверненні дитини, однак вони не реагували на її звернення, а тому 12 серпня 2022 року вона звернулась з позовом до суду про визначення місця проживання дитини. Слід зазначити, що відповідач не надавав можливості матері зустрічатися з дитиною та зі слів матері дитина різко змінила відношення, стала замкнутою, а її намагання зустрічатися з сином закінчувалися черговою невдачею. Також необхідно константувати що [PERSON] навчався у першому класі ОЗЗСО «Торчинський ліцей Торчинської селищної ради» і документи дитини до цього часу знаходяться у даному навчальному закладі. Як дитина вступила до КЗ «Луцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступеней № 17 Луцької міської ради» наразі неможливо встановити. В матеріалах справи наявні два протилежні висновки органів опіки та піклування Торчинської селищної ради та Луцької міської ради. Служба у справах дітей Луцької міської ради посилаючись на повідомлення від 03.02.2022 року служби у Справах дітей Торчинської селищної ради Луцького району зазначає у висновку від 27.12.2022 року про розслідування кримінальної справи відносно [PERSON] , яка підозрюється у нанесенні тілесних ушкоджень малолітньому сину. На думку суду даному факту на той час дана невірна кваліфікація так як кримінальна справа порушена була по факту а не відносно конкретної особи і органи опіки та піклування не надали належної оцінки даній події, тобто не проводилося опитування та не вивчалася докладно дана ситуація. Фактично Органи опіки та піклування обмежилися у своїх висновках констатацією подій. Суд не може звинувачувати будь-кого або ж ставити особі в провину те, що не доведено, тобто без вироку суду не можна вважати винною матір у нанесенні сину тілесних ушкоджень. Щодо умов проживання дитини, то вони у обох батьків задовільні. Судом також встановлено, що матір виїзжала періодично на заробітки, а дитина в той час проживала з батьком. Звичайно посильну участь у догляді за дитиною брали батьки відповідача, зважаючи на те, що батько працював. При цьому, як вбачається з наданої довідки отримання мінімальної заробітної плати для забезпечення себе та дитини позивач змушена була виїзжати на заробітки, та звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, хоча в зустрічному позові про визначення місця проживання дитини [PERSON] стверджує, що він повністю матеріально забезпечував сина. Діюче законодавство націлює при вирішенні спорів даної категорії перш за все враховувати інтереси дитини, що полягають у збереженні її зв`язків із сім`єю, забезпечення її розвитку у безпечному спокійному та сімейному середивищі. Власне така ситуація і мала місце до січня 2022 року, тобто дитина спілкувалась з обома батьками, навчалася в школі, відвідувала гуртки, мала друзів. При цьому висновок Служби у справах дітей Луцької міської ради не є переконливим для суду, що дитина має проживати з батьком, бо наразі він створив належні умови для проживання та виховання дитини, які нічим не відрізняються від тих, що були у дитини. Відносини дитини до матері на даний час за період проживання з батьком різко змінилися в негативну сторону та підлягають відновленню, тобто будь-хто немає права відгородити дитину від спілкування з матір`ю. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява\~№\~31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Підсумовуючи викладене, суд приходить до уваги, що на час прийняття судом рішення матір дитини не визнана винною у будь-яких неправомірних дій щодо своєї дитини, а це є основною підставою для визначення місця проживання дитини з батьком у зустрічному позові, а тому суд не може узаконити самовільних дій [PERSON] щодо самостійного визначення місця проживання дитини. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , слід визначити за місцем проживання його матері [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Визначення місця проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, Судові витрати підлягають розподілу на підставі\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved