Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у спілкуванні з малолітнім внуком [PERSON] , 2016 року народження; призначити наступний графік участі бабусі у спілкуванні та вихованні малолітнього внука [PERSON] , 2016 року народження та встановити наступним чином: - дні народження [PERSON] 20 лютого з 11:00 год. до 18:00 год. за місцем проживання бабусі в [ADDRESS] без участі матері [PERSON] ; - дні народження двоюрідної бабці 08 січня з 11:00 год. до 18:00 год. за місцем проживання бабусі [PERSON] [ADDRESS] без участі матері [PERSON] ; - дні народження батька [PERSON] 07 березня проводити разом з 11:00 год. до 20:00 год. без участі матері [PERSON] ; - весь серпень проводити разом із позивачем [PERSON] , без участі [PERSON] ; - усі релігійні свята, а саме Різдво Христове, Пасха Христова, Трійця, Покрова Пресвятої Богородиці, а також Новий рік. Також, позивачка просить особисте безперешкодне спілкування за допомогою телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний час, з урахуванням розпорядку дня дитини (в тому числі через Skype,WhatsApp, Viber, Telegram); зобов`язати відповідачку у разі зміни фактичного місця мешкання дитини або навчання повідомляти позивачку особисто за допомогою телефонного, електронного зв`язку на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є матір`ю [PERSON] . 15 жовтня 2015 року між її сином та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2021 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що після розірвання шлюбу між колишнім подружжям склались неприязні відносини, у зв`язку із чим її колишня невістка, усіляко перешкоджає їй у спілкуванні з внуком, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні внука, встановлення графіку участі у спілкуванні та вихованні дитини. Також, вказує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому необхідно виходити з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, визначивши спосіб участі бабусі у спілкуванні з своїм внуком, що не буде суперечити інтересам дитини. Ухвалою суду від 29.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Стверджує, що вона не чинить позивачу жодних перешкод у спілкуванні з внуком та не проти того, щоб позивач брала участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, дитина не виявляє бажання до особистих зустрічей та спілкування з бабусею. Щодо запропонованого позивачем у позовній заяві способу участі [PERSON] у вихованні дитини та графіку побачень, вона вважає, що він буде вкрай обтяжливим як для дитини, так і для неї, оскільки вказані позивачем дні зустрічей припадають на робочі дні, в які дитина відвідує дитячий садок, гуртки. Даний графік побачень внесе зміни у звичний ритм життя сторін. Визначаючи час спілкування позивачем не враховано графіку роботи дитячого садку, який відвідує дитина, графіку відвідування сином занять з дошкільної підготовки та інших додаткових занять. Крім цього, стверджує, що у запропонованому позивачем у позовній заяві графіку побачень з дитиною позивач зазначила, що усі релігійні свята та Новий Рік дитина повинна проводити з бабусею. Вказана вимоги позивача першочергово порушує права дитини, яка б хотіла проводити релігійні свята та Новий Рік з матір`ю. Також, порушує її права, як матері дитини, оскільки за таких обставин їй будуть чинитися перешкоди у проводженні релігійних свят та Нового року з дитиною. За вказаних обставин, у неї існують обґрунтовані сумніви, що при визначені графіку побачень позивач керувався якнайкращими інтересами дитини, оскільки запропонований позивачем графік зустрічей порушуватиме режим дня та навчання дитини, відриватиме її від нормального, звичайного середовища, і як наслідок негативно впливатиме на психоемоційний стан дитини. Також, зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.11.2022 у справі №607/2272/22 встановлено наступний графік побачень дитини - [PERSON] , з батьком - [PERSON] : кожного першого та третього вівторка місяця з 17 год. до 20 год.; кожної четвертої суботи місяця з 12 год. до 18 год.; всі інші дні за домовленістю між позивачем та відповідачем. У перших шість місяців, після набрання рішенням суду законної сили побачення повинні відбуватися у присутності матері [PERSON] , в подальшому самостійно, без присутності матері. Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.11.2022 у справі №607/2272/22, проте, станом на момент подання відзиву у даній справі, у справі №607/2272/22 лише відкрито апеляційне провадження. Відповідачка вказала, що у позовній заяві [PERSON] просить суд встановити безперешкодне спілкування бабусі з внуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет за допомогою Skype, Viber, WhatsAPP, Telegram з урахуванням режиму дня дитини, однак: реєстрація у додатку «Skype» відповідно до Довідки «Skype» дозволена лише для осіб віком від 13 років; реєстрація у додатку «Viber» відповідно до п. З «Умов використання Viber» дозволена лише для осіб віком від 13 років; реєстрація у додатку «WhatsAPP» відповідно до «Умов надання послуг WhatsAPP» дозволена лише для осіб віком від 13 років; реєстрація у додатку «Telegram» відповідно до відомостей розміщених на сервісах «Google Play» дозволена лише для осіб віком від 12 років. Враховуючи те, що станом на момент подання позову [PERSON] досяг лише шестирічного віку, відповідачка вказує, що він не може самостійно зареєструватись у вказаних соціальних мережах та самостійно користуватись ними. Також, пояснює, що вона як мати дитини, зареєстрована не у всіх перелічених позивачем додатках, тому не зможе надавати можливість сину спілкуватись із бабусею за допомогою вказаних останньою додатків у позовній заяві. До того ж, відповідачка вказує, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач на обґрунтування своїх вимог посилається, зокрема, на існування між сторонами спору щодо участі бабусі у вихованні дітей, а саме перешкоджання відповідачем у здійсненні Позивачем своїх обов`язків щодо виховання внука. Проте, такі твердження не ґрунтуються на жодних фактах та являють собою лише твердження позивача про перешкоджання відповідачем у здійсненні позивачем своїх обов`язків щодо виховання внука. На підтвердження своїх доводів позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач дійсно будь-яким чином перешкоджає бабусі приймати участь у вихованні дитини. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. Представником позивача адвокатом Кожевніковою О. В. подано відповідь на відзив, у якому остання вказує, що для відповідачки та її сина не буде вкрай обтяжливим один раз на тиждень та інколи у святковий день відпустити внука до бабці й дати їм можливість провести часом разом та створити атмосферу тихого сімейного затишку. Також, зазначає, що відповідач та позивач завжди можуть домовитися не на усі свята, а деколи особливо на новорічні та різдвяні свята бабці потішити свого єдиного внука солодощами та новою іграшкою, для того щоб дитина розуміла, що його любить і завжди підтримує не тільки мати з батьком, але й бабця. Щодо доводів відповідача про небажання дитини спілкуватися з бабусею, представник позивача стверджує, що вони є надуманими. Стосовно твердження відповідачки про відсутність доказів існування перешкод у спілкуванні бабці з внуком, сторона позивача вказує, що за останній рік відповідачка жодного разу не надала можливості побачитись з внуком, свідками зазначеного є [PERSON] , тобто батько дитини та сусід, який проживає за місцем проживання дитини, який бачив як приходилось викликати поліцію для того щоб передати новорічні подарунки. Відповідачем [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких остання заявлені позовні вимоги не визнає та заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Кожевнікова О. В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Вказали, що відповідачка чинить перешкоди бабці у спілкуванні з внуком та не дозволяє бачитись чи гуляти з дитиною. Представник відповідача адвокат Майка М. Б. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що доказів того, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні [PERSON] з дитиною немає. Окрім цього, вказав, що побачення дитини з бабусею мають відбуватися за бажанням хлопчика та у присутності матері [PERSON] . Представники Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] , який є сином позивачки та батьком малолітнього сина, пояснив, що мати дитини [PERSON] чинить перешкоди бабусі [PERSON] у спілкуванні з внуком [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис за №796. [PERSON] народився [INFO] у місті Тернополі, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 11.08.2021 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1016. Отже, [PERSON] , [INFO] , є внуком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №277 від 15.03.2022, орган опіки і піклування рекомендує [PERSON] здійснювати свою участь у вихованні дитини [PERSON] [INFO] відповідно до графіку спілкування: 1) І - III вівторок місяця з 17:00 по 20:00 год.; 2) кожна IV субота місяця з 12:00 по 18:00 год.; 3) всі інші дні за домовленістю між сторонами. Побачення повинні відбуватися в присутності матері за бажанням дитини. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Згідно із ч.8, 9 ст.7 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та внуками. (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, Рішення від 16 липня 2015 року). За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, Рішення від 07 грудня 2006 року). Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При вирішенні спору, суд враховує, що баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання внуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Суд приходить до висновку, що позбавлення позивачки права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього внука може позбавити останнього родинних зв`язків з бабою, любові та турботи з боку останньої. З огляду на викладене, суд не вбачає жодних, передбачених законом, обмежень права позивачки на спілкування із малолітнім внуком. За таких обставин, врахувавши інтереси малолітньої дитини [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. При цьому, суд враховує вік дитини, висновок органу опіки та піклування, пояснення учасників справи, приходить до висновку, про необхідність встановити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім внуком [PERSON] , [INFO] , у вигляді побачень, а саме: кожного першого та третього вівторка місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; кожної четвертої суботи місяця з 12:00 год. до 18:00 год.; а також в день народження [PERSON] , а саме: 20 лютого кожного року з 17:00 год. до 20:00 год.; всі інші дні за домовленістю між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Побачення повинні відбуватися в присутності матері за бажанням дитини. Також, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з малолітнім внуком. В іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки задоволення таких вимог, на думку суду, в першу чергу буде суперечити інтересам дитини. Встановлюючи зазначений графік участі позивача у спілкуванні з внуком, суд вважає, що саме такий графік спілкування позивача із внуком буде найкраще враховувати інтереси малолітньої дитини, його життя, зайнятість у процесі здобуття ним дошкільної та шкільної освіти, дозвіллі та відпочинку. Стосовно побачень позивача з сином у дні народження батька [PERSON] та двоюрідної бабці з 11:00 год. до 20:00 год., без участі матері [PERSON] ; весь серпень, без участі матері [PERSON] ; усі релігійні свята, а саме Різдво Христове, Пасха Христова, Трійця, Покрова Пресвятої Богородиці, а також Новий Рік, слід зазначити наступне. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що вказані вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки, на думку суду, це буде порушувати права відповідача, як матері дитини, та не буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. При цьому, сторони не позбавлені права домовитися щодо побачень баби з внуком у дні та свята, які не охоплюються рішенням суду. Окрім цього, суд відхиляє доводи відповідача про те, що вона не чинить перешкод позивачу в спілкуванні з сином, оскільки на переконання суду, це порушить принцип правової визначеності, так як сторонами не погоджено способи участі позивача у вихованні малолітньої дитини, (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, а тому наявний спір про право, який підлягає вирішенню судом (подібна правова позиція висловлена постановах ВС від 22 липня 2020 року у справі №295/13297/18 та 12 лютого 2020 року у справі № 638/19703/17). Таким чином, посилання [PERSON] на відсутність доказів, які б підтверджували існування перешкод з боку відповідача щодо участі баби у вихованні та спілкуванні з дитиною, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки наявність спору з цього приводу свідчить про зворотнє. Вимоги позивачки про те, щоб побачення відбувались за відсутності матері не можуть заслуговувати на увагу, оскільки визначаючи графік побачень позивачки із внуком [PERSON] , суд виходить із принципу забезпечення інтересів дитини. Так, згідно висновку органу опіки та піклування працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено бесіду з дитиною [PERSON] під час якої з`ясовано, що хлопчик не бажає бачитись з бабусею, оскільки йому не подобається те, як вона з ним спілкується. Виходячи із наведеного, а також вік [PERSON] , якому виповнилось 7 років, суд вважає, що побачення повинні відбуватись в присутності матері за бажанням дитини. Суд звертає увагу на те, що з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, сторони не позбавлені у майбутньому права звернутися до суду з позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі сплаченого судового збору. Зважаючи на наведене,

Outcome: partial