Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивача та відповідача. Малиновською державною нотаріальною конторою у місті Одеса була заведена спадкова справа № 240/2021 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно заповіту від 13.10.2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Паліловою Л.В. та зареєстрованого у Спадковому реєстрі за № 9, [PERSON] , [INFO] заповідала у власність [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту серії ЯГ № 923864, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 11.02.2008 року (кадастровий номер 5120285000:01:001:0036). За життя, у визначений законодавством строк, [PERSON] звернулась до компетентних органів України, яких це стосується із заявою, в якій зазначила, що приймає спадщину від померлої [INFO] [PERSON] , визначену заповітом від 13.10.2014 року. При цьому, за життя, [PERSON] не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яку заповідала їй [PERSON] . На думку позивача, незважаючи на те, що [PERSON] не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як у визначений законодавством строк звернулась до відповідних органів із відповідною заявою. Так, після смерті матері [PERSON] , позивач як спадкоємець звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 4,40 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120285000:01:001:0036. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки кадастровий номер 5120285000:01:001:0036, у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин та визначення наявності спадкоємців на обов`язкову частку та розмір обов`язкової частки. У вказаній постанові нотаріус зазначив, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , Любашівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було заведено спадкову справу № 161/2020, в якій окрім посвідченого заповіту на ім`я [PERSON] та її заяви про прийняття спадщини за заповітом, наявна також заява про прийняття спадщини за законом від дочки [PERSON] [PERSON] . Однак, родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та особою, яка подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] , встановити неможливо, у зв`язку з розбіжністю в документах. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що є ще один спадкоємець син померлої [PERSON] [PERSON] , [INFO] , позивач як спадкоємець першої черги за законом на майно покійної матері звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на частину земельної ділянки, площею 4,40 га, кадастровий номер 5120285000:01:001:0036, розташованої на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 17.05.2022 року у даній справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року з Любашівської державної нотаріальної контори Одеської області (ЄДРПОУ 02899720) місцезнаходження: 66502, Одеська об.т., Подільський р-н., смт. Любашівка. вул. Софіївська, буд. 90. кв. 12) витребувано посвідчені належним чином копії матеріалів спадкової справи № 161/2020, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та з Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса (ЄДРПОУ 42560726) місцезнаходження: 65072, м. Одеса, пл. Дерев`янка Бориса, буд. 1) витребувано посвідчені належним чином копії матеріалів спадкової справи № 240/2021, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача\~ [PERSON] \~заявив клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ), посилаючись на те, що рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки. Ухвалою суду від 18.10.2022 року до участі в справі було залучено [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Доводи позивача за зустрічним позовом є аналогічними з доводами первісного позивача, оскільки він також є сином спадкодавця та його позовні вимоги стосуються частині тієї ж земельної ділянки, що є предметом спадкування. Ухвалою суду від\~28.03.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом було об`єднано в одне провадження з первісними позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Представник [PERSON] подав заяву в якій справу просить розглянути без його участі наполягає на задоволенні первісних позовних вимог та не заперечує проти задоволення зустрічного позову. [PERSON] в судове засідання не зьявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву по розгляд справи за його відсутністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги первісного та зустрічного позовів підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.10.2020 року. Малиновською державною нотаріальною конторою у місті Одеса заведена спадкова справа № 240/2021 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами покійної [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, згідно заповіту від 13.10.2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Паліловою Л.В. та зареєстрованого у Спадковому реєстрі за № 9, [PERSON] , [INFO] заповідала у власність [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту серії ЯГ № 923864, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією 11.02.2008 року (кадастровий номер 5120285000:01:001:0036). За життя, [PERSON] , у визначений законодавством строк звернулась до компетентних органів України, яких це стосується із заявою, в якій зазначила, що приймає спадщину від померлої [INFO] [PERSON] , визначену заповітом від 13.10.2014 року, однак, не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яку заповідала їй [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] , позивач [PERSON] як спадкоємець звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 4,40 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120285000:01:001:0036. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2021, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки кадастровий номер 5120285000:01:001:0036, у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин та визначення наявності спадкоємців на обов`язкову частку та розмір обов`язкової частки. [PERSON] як другий спадкоємець за законом також звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної земельної ділянки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2022, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки кадастровий номер 5120285000:01:001:0036, у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин та визначення наявності спадкоємців на обов`язкову частку та розмір обов`язкової частки. У вказаних постановах також зазначено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , Любашівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було заведено спадкову справу № 161/2020, в якій окрім посвідченого заповіту на ім`я [PERSON] та її заяви про прийняття спадщини за заповітом, наявна також заява про прийняття спадщини за законом від [PERSON] , однак, родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та особою, яка подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] , встановити неможливо, у зв`язку з розбіжністю в документах. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Отже, враховуючи вищевикладене, [PERSON] , яка померла [INFO] належало право на земельну ділянку (пай) на підставі заповіту від 13.10.2014 року, тому, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач за первісними позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину. Досліджуючи питання наявності інших осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, суд дослідив матеріали спадкової справи № 161/2020, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , надані Любашівською державною нотаріальною конторою Одеської області, в даній справі наявна заява про прийняття спадщини від [PERSON] , [INFO] . Однак, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2021 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2022 року, у повному витязі щодо актового запису про народження №\~00033375641 від 27.10.2021 року, зазначені відомості про дитину [PERSON] , відомості про матір [PERSON] . Будь-яких інших підтверджуючих документів родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] матеріали спадкової справи № 161/2020 не містять. Залучена до участі у цій справі [PERSON] , [INFO] у якості третьої особи, будь-яких пояснень не подавала, доказів родинних відносин з [PERSON] суду не надала, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що спадкодавцю належало право на земельну ділянку (пай) на підставі заповіту від 13.10.2014 року, позивачі за первісним та зустрічним позовом є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину, та інших осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає, обставини, які б свідчили про усунення позивачів від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved