Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивач) подала до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, зокрема, що 14.03.2002 між нею та відповідачем укладено шлюб. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дочки. Вона одна не може забезпечити належний рівень життя дитині. Вважає, що батько, який здоровий та працездатний зможе сплачувати аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, участі уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та у належний спосіб був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви, клопотання учасників справи 13.02.2023 позивачем на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.13). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 22.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалою судового засідання від 23.03.2023 розгляд справи відкладено на 12.04.2023 (а.с.19). Ухвалою судового засідання від 12.04.2023 розгляд справи відкладено на 02.05.2023 (а.с.26). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 451/130/23 відповідача [PERSON] (а.с.20, 28). Судове засідання 02.05.2023 не відбулось у зв`язку з відпусткою головуючого судді тривалістю один календарний день 02.05.2023 (а.с.29). Ухвалою судового засідання від 17.05.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.31). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.03.2002 у Великоберезовицькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.03.2002 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження від 22.01.2009, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.11). Згідно Довідки № 107 від 27.01.2023 дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] проживають та зареєстровані в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.12). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідача (батька) обов`язку щодо утримання своєї дочки до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час перебування сторін у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю, а відповідач [PERSON] є її батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивача способу стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) матері суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачем розміру цієї частки. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зазначає, що визначений нею розмір частки заробітку (доходу) батька, який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти на дитину, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Крім цього, суд зауважує про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати аліменти у визначеній позивачем частці її заробітку (доходу). Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги необхідність створення для дитину такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до п .3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. Отже, з огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. На підставі статей 150, 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved