Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Бобрушко Любов Юріївна, звернулася в суд з позовною заявою до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка зазначила, що її бабуся - [PERSON] померла [INFO] . 18.03.2020 року, на випадок смерті [PERSON] , зробила нотаріально посвідчене заповітне розпорядження, яким заповіла їй належне їй домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . Вказаний будинок за час життя належав бабусі на праві власності та нею була здійснена реконструкція на нежитлову будівлю а саме: міні пекарню, якою вона володіла на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме. Разом з цим позивачка зазначає, що після смерті бабусі відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України на спадкове майно, на яке нею за час життя було складено заповіт відкрилася спадщина. Однак 18.11.2022 року при зверненні до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено з посиланням на пропуск встановленого ч.1 ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз?яснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що стверджується довідкою державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори від 18.11.2022 року №241/02-31. Позивачка стверджує, що про встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини їй було відомо, однак обставини, що не залежали від її волі склалися так, що своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою вона не мала можливості. Починаючи з 2021 року вся їхня сім?я почергово почала хворіти, та знаходилися на самоізоляції з підозрою на COVID-19. Вона утримувалась від контакту з іншими людьми, щоб не наражати їх на небезпеку. 24 лютого 2022 року на всій території України введений воєнний стан. Наведені обставини унеможливили своєчасність звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на будівлю, через що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить суд визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 01 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка будучи належним чином повідомленою про про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивачки адвокат - Бобрушко Л.Ю. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Селищний голова І. Грабарь 10 травня 2023 року подав клопотання про розгляд справи без участі представника Тересвянської селищної ради в якій просив справу слухати у відсутності представника Тересвянської селищної ради та зазначають, що проти задоволення позову не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору нотаріус Тячівської державної нотаріальної контори Черевко Л.В,, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою одержаною особисто 05.05.2023 року, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача та третьої особи за участі сторони представника позивача та на підставі наявних в справі письмових доказів. Заслухавши доводи представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області 07.04.2021 року. Місцем смерті згідно цього свідоцтва зазначено с. Крива. (а.с. 10). Відповідно до заповіту, складеного секретарем виконкому Тересвянської селищної ради 18 березня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №15, [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,0955 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 2124483401:04:002:0013) - [PERSON] , [INFO] та належний їй житловий будинок з надвірними спорудами та присадибну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] (а.с. 11). З повідомлення Державного нотаріуса Черевко Л.В. вбачається, що [PERSON] 22.11.2022 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку в [ADDRESS] , належного [PERSON] , до винесення рішення суду про призначення додаткового терміну про прийняття спадщини (а.с.12). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого законом строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28березня 2022 року у справі №750/2158/21(провадження№ 61-753св22) вказується, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , строк для прийняття спадщини розпочався 7 квітня 2021 року і завершився 7 жовтня 2021 року. До Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом позивач [PERSON] звернулася лише 18 листопада 2021 року. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом також являється [PERSON] [INFO] . Інших спадкоємців за заповітом, не встановлено. Згідно інформації наданої державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори від 3.03.2023 за №48/0214, станом на 3 березня 2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , не відкрита (а.с. 41). Згідно інформації наданої селищним головою Тересвянської селищної ради за №307/4865/22 від 21.03.2023, спадкоємців, які б на момент смерті проживали разом з [PERSON] та прийняли спадщину, не має, оскільки остання на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , одна. Як на поважність причин пропуску строку позивач посилається на те, що починаючи з 2021 року вся їхня сім?я почергово почала хворіти, та знаходилися на самоізоляції з підозрою на COVID-19. Вона утримувалась від контакту з іншими людьми, щоб не наражати їх на небезпеку та 24 лютого 2022 року на всій території України введений воєнний стан. Наведені обставини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, виходячи з наступного. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Визнаючи поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд враховує обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачкою шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі. Також суд враховує, що пропуск зазначеного строку є незначним за тривалістю (із заявою про прийняття спадщини позивачка звернувся 18 листопада 2021 року, тобто через 41 день після закінчення шестимісячного терміну, на які, зокрема припадали карантинні обмеження). Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачці перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі. Таким чином враховуючи правову позицію Верховного Суду викладену у постанові КЦС ВС від 8 грудня 2021 року у справі № 205/3310/20, суд приходить до висновку, що запроваджені в Україні карантинні обмеження, свідчать про наявність об`єктивних істотних труднощів у позивачки для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до уваги причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, а також те, що спадкова справа за померлою [PERSON] не відкрита суд вважає, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, а тому, позов слід задовольнити та визначити позивачці достатній строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом терміном на один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Стосовно долучених до матеріалів позовної заяви розписки від 13.07.1987 наданої [PERSON] та довідки виданої Кривським старостинським округом Тересвянської селищної ради про рік забудови спадкового майна, суд під час вирішення данного спору до уваги не бере, оскільки такі не стосуються предмету спору. В силу положень ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування у даній справі є встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак обставини наявності чи відсутності прав власності на спадкове майно у спадкодавця за час його життя, під час вирішення даного спору, встановленню не підлягають. Судові витрати по справі покласти на позивачку.

Outcome: approved