Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси\~звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання такими, що втратили право користування квартирою. В обґрунтування позову позивач вказав, що на підставі договору купівлі - продажу № 3267, від 22.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А., належить 1/3 частина зазначеної квартири за адресою: [ADDRESS] , а з 27.10.2020 року на підставі договору дарування серія та № 3444 посвідченого приватним нотаріусом Писаренко Є.С., позивачу було передано право власності на інші 2/3 вищевказаної квартири. Таким чином, як вказав позивач, 27.10.2020 року, він набув повне право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та є одним власником зазначеної квартири. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 17.01.2014 року, але перестала у квартирі мешкати з весни 2020 року. Також, позивач вказує, що [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 17.08.2014 року, але через короткий термін перестав фактично за вказаною адресою. Позивач стверджує, що з огляду на те, що зареєстровані в квартирі відповідачі заважають йому повно та безперешкодно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю та вони, відповідачі довгий час (понад рік) не мешкають разом, не спілкуються, то для поновлення порушеного права користуватись та розпоряджатись своєю власністю, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: 1. Визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; 2. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] втрати пов`язані з судовим розглядом справи в рівних частках. Позивач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду ним було подано заяву про відвід складу суду під головуванням судді Мирончук Н.В., у задоволенні якої, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.05.2023 року було відмовлено (а. с. 146 147). Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачу достеменно відомо про розгляд справи, але той у судове засідання не з`явився. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.05.2023 року, було закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про визнання таким, що втратив право користування квартирою, у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] (а. с. 148). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 21.04.2021 року, провадження у справі відкрито 21.06.2021 року (а. с. 77). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.08.2021 року, було зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання такими, що втратили право користування квартирою, до набрання законної сили остаточним судовим рішенням по цивільній справі № 521/18625/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення (а. с. 95 97). Судом апеляційної інстанції цивільна справа № 521/18625/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, розглянута та Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2021 року по вказаній справі, залишено без змін, постанова апеляційного суду набрала законної сили з дня її прийняття . У зв`язку з вищевказаним, 04.04.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про поновлення провадження у цивільній справі №\~521/5665/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання такими, що втратили право користування квартирою (а. с. 108). Як вже було зазначено судом, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.05.2023 року, було закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про визнання таким, що втратив право користування квартирою, у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] (а. с. 148). Відповідач [PERSON] про дату судового засідання повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься відзив на позов, який було подано нею 05.07.2021 року, в якому вона заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі (а. с. 81 82). Так, відповідач [PERSON] вказала, що твердження позивача про те, що нібито позивачі більш ніж рік не мешкають за місцем своєї реєстрації не відповідають дійсності, адже у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про вселення (справа № 521/18625/20). Відповідач стверджує, що вказаний позов розглядається судом з 2020 року, так як з боку її сина - [PERSON] здійснюються перешкоди у користування квартирою: [ADDRESS] , фактично він виселив їх: [PERSON] та [PERSON] , заволодів всіма їхніми особистими речами, які знаходилися у квартирі та не надає можливості вселитися у квартиру. Також, відповідач [PERSON] вказує, що відповідачами не порушувалися права [PERSON] . Окрім того, як вказала відповідач [PERSON] , вона є матір`ю позивача, тобто членом його сім`ї, другий відповідач - це рідний брат позивача. Відповідач вказує, що квартира [ADDRESS] була придбана нею: [PERSON] (мати позивача) в інтересах та на ім`я позивача (її сина) [PERSON] у батька [PERSON] - [PERSON] (дід позивача), оскільки на момент набуття права власності на 1/3 частину він був неповнолітнім, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.10.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Образцовою Т.А.. [PERSON] стверджує, що ця квартира протягом всього часу належала її батькам в порядку приватизації житлового фонду. Також, відповідач вказала, що дійсно, на даний час між нею та сином [PERSON] існують суперечки та непорозуміння стосовно її проживання у квартирі та проживання його брата [PERSON] , адже фактично позивач виселив останніх, заволодів особистими речами, які знаходилися у квартирі та чинить перешкоди їм у користуванні власністю. Відповідач [PERSON] стверджує, що вона у квартирі зареєстрована та постійно в ній проживала, ніколи не виїжджала з неї, доводи позивача є надуманими та безпідставними, а позивачу [PERSON] добре відомо, що іншого житла у неї, [PERSON] немає і він залишає її, свою матір проживати на вулиці. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Таким чином, виходячи з того, що розгляд справи надміру затягнутий, а тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. На підставі\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідачки [PERSON] . Вказане не заперечується учасниками справи. Відповідачка [PERSON] з 17.01.2014 року зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Вказане підтверджується відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 45). Згідно до договору купівлі-продажу, від 22.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом, [PERSON] продав 1/3 частини квартири [ADDRESS] , покупцем за вказаним договором був малолітній [PERSON] , але, оскільки покупець був малолітній, то від його імені діяли його законні представники: його мати [PERSON] та його батько [PERSON] (а. с. 73 74). Також, 2/3 частини цієї ж квартири [ADDRESS] , належали [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , від 30.04.1999 року, але він зазначених 2/3 частини цієї ж квартири подарував 27.10.2020 року [PERSON] . Вказане підтверджується договором дарування, від 27.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом (а. с. 75 76). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином відповідачки [PERSON] . Крім того, ці ж обставини, також, були встановлені рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.08.2021 року, яке в свою чергу, було залишене без змін Постановою Одеського апеляційного суду, від 13.03.2023 року, по справі № 521/18625/20 (а. с. 125 134, а. с. 135 143). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, але враховує їх при вирішенні даної справи. Так, Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.08.2021 року (а. с. 125 134), було: Усунуто перешкоди та зобов`язано [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , не чинити перешкоди [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у праві користування квартирою [ADDRESS] ; Вселено [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у квартиру [ADDRESS] ; Усунуто перешкоди та зобов`язано [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , не чинити перешкоди [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у праві користування квартирою [ADDRESS] ; Вселено [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у квартиру [ADDRESS] ; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , витрати по сплаті судового збору, у розмірі 840 грн. 80 коп.; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , витрати по сплаті судового збору, у розмірі 840 грн. 80 коп.; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , витрати по сплаті судового збору, у розмірі 454 грн. 00 коп.; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , витрати по сплаті судового збору, у розмірі 454 грн. 00 коп.; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , витрати на професійну правову допомогу, у розмірі 8250 грн. 00 коп.; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8250 грн. 00 коп. Постановою Одеського апеляційного суду, від 13.03.2023 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.08.2021 року, залишено без змін (а. с. 135 143). Відповідно до\~положень статті\~129-1\~Конституції України,\~суд ухвалює\~рішення іменем\~України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Як вбачається із заявлених позовних вимог у даній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визнання такою, що втратила право користування квартирою, позивач просить: Визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та стягнути втрати пов`язані з судовим розглядом справи. За змістом\~рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.08.2021 року та Постанови Одеського апеляційного суду, від 13.03.2023 року, по справі № 521/18625/20, які набрали законної сили, та є обов`язковими для виконання, було усунуто перешкоди та зобов`язано [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , не чинити перешкоди [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у праві користування квартирою [ADDRESS] , а також вселено [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у квартиру [ADDRESS] (а. с. 125 134, а. с. 135 143). Таким чином, вимога позивача [PERSON] до [PERSON] , про визнання її такою, що втратила право користування квартирою квартирою [ADDRESS] , є взаємовиключною до вимоги [PERSON] до [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] , вселення у квартиру [ADDRESS] , яка вже була задоволена судами першої та апеляційної інстанції, та яка набрала законної сили. Крім того, за приписами\~статті 47 Конституції України, \~кожен має право на житло. У відповідності до статті 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За приписами частини першої та другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Проте, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків, власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно приписів ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Однак, однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість та добросовісність, що передбачено пунктом 6 статті 3 ЦК України, тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути як справедливими, так і добросовісними. Згідно із частиною першою\~статті 405 ЦК України, члени сім`ї\~власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Враховуючи наведені норми законодавства, з огляду на наявність рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.08.2021 року, залишеного без змін Постановою Одеського апеляційного суду, від 13.03.2023 року, по справі № 521/18625/20, яким було усунуто перешкоди та зобов`язано [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , не чинити перешкоди [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у праві користування квартирою [ADDRESS] , а також вселено [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у квартиру [ADDRESS] , - а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed