Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням. В своїй заяві позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час донька є повнолітньою, але продовжує навчатися на денній формі навчання в Полтавському державному медичному університеті, на 1 курсі, термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2028, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості влаштуватися на роботу. Посилаючись на те, що вона не в змозі самостійно утримувати доньку, в добровільному порядку домовитися з відповідачем про утримання ним доньки на період навчання їм не вдалося, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 вересня 2022 року до 30 червня 2028 року. 16 травня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, без урахування часу канікул, починаючи стягнення з 28 квітня 2023 року, посилаючись на те, що на його утриманні є його донька від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. Крім того, на його утриманні є матір похилого віку - [PERSON] , яка є пенсіонером, також у нього погіршився стан здоров`я. Позивач просить починати стягувати аліменти з 15 вересня 2022 року, разом з тим, нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову до суду, отже вони повинні бути стягнуті з 28.04.2023 року. Крім того, враховуючи судову практику, просив суд стягнути аліменти на навчання без урахування часу канікул. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 19 червня 2007 року (а.с.6). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Згідно довідки №591 від 01 лютого 2023 року, [PERSON] є студенткою 1 курсу Полтавського державного медичного університету, денна форма навчання, контрактна форма фінансування, стипендію не отримує, термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2028 (а.с. 7). [PERSON] проживає разом з матір`ю (а.с.8). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Підпунктом 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] досягла 18 років, перебуває на утриманні матері, продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі навчання та на контрактній формі фінасування. Вирішуючи питання стосовно можливості надавати допомогу на навчання доньки батьком, суд встановив наступне. [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Обрій». Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу, виданого 22.11.2021 року Глобинським районним судом Полтавської області (справа № 527/2416/21, провадження № 2-н/527/358/21), [PERSON] сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Матір позивача - [PERSON] є пенсіонером за віком. За таких обставин, судом встановлено, що на утриманні відповідача є неповнолітня дитина, на утримання якої він сплачує аліменти та мати пенсійного віку. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Суд критично ставиться до твердження відповідача стосовно його негативного стану здоров`я, який може вплинути на розмір аліментів, оскільки суду надана виписка із медичної картки, з якої вбачається, що відповідач перебував на амбулаторному лікуванні з 09.08.2022 по 13.08.2022, тобто 4 дні, що не свідчить про втрату його працездатності, або про наявність хронічного захворювання, яке потребує систематичного лікування та значних витрат. За встановлених обставин, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює, тому суд дійшов висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка навчається. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що на утриманні позивача є дитина від іншого шлюбу та мати пенсійного віку, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги те, що позивач звернулася з позовом до суду 28 квітня 2023 року, суд стягує аліменти з цієї дати. Вирішуючи питання стосовно стягнення аліментів без урахування часу канікул, суд зазначає наступне. Верховний суд у постанові від 23 січня 2019 року (справа № 346/103/17, провадження № 61-20178св18) зазначив, що звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти під час перебування особи на канікулах чинним законодавством не передбачено, а той факт, що під час канікул особа не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки канікулярний час входить в період навчання. За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти за весь період навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1073,60 грн. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial