Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

До суду звернулись позивачі з вимогами до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про відшкодування майнової та моральної немайнової шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що 19.03.2021 приблизно о 20:00 відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Позивач-1 звернулась до диспетчерської аварійної служби з питання термінової ліквідації аварії (номер заявки 7329963). Протягом години з моменту виклику прибула аварійна бригада, яка вжила заходів для тимчасового припинення течії. Зі слів членів аварійної бригади, на трубі, розташованій на технічному поверсі, відбувся прорив. Задля припинення течії був встановлений хомут. На підставі викладеного позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь 155221,00 грн. матеріальних збитків, завданих залиттям квартири та 20000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від 16.11.2021 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами (загального) позовного провадження, з призначенням дати підготовчого розгляду. 16.09.2022 через канцелярію суду від відповідача було подано відзив, в якому представник відповідача з позовними вимогами не погоджувався в повному обсязі, просив відмовити, виходячи з наступного. Представник відповідача повідомив, що позивач не повідомив суду дату події та вид аварії внутрішньо будинкової системи, які спричинили шкоду майну позивачів. Також повідомив, що будівництво будинку відбулось у середині минулого століття за невідомими будівельними нормами, а проведення капітального ремонту не входить до обов`язків відповідача. Співробітниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» було здійснено контр розрахунок сум завданого власнику майна. Кошторис ремонтних робіт проведено в програмному комплексі АВК-5 (версія 3.6.1, ліцензія №01/40940) на основі об`ємів і переліку робіт в приміщенні на загальну суму 70460,00 грн. з них: вартість експлуатації машин 215,00 грн., загальновиробничі витрати 3974,00 грн. Виявлено наступні невідповідності у пред`явленому позивачем розрахунку, а саме: 1). відповідно до звіту Центру експертної оцінки №83/21 виявлені пошкодження лише у коридорі, ванній кімнаті, вбиральні (туалеті), гардеробній. Оскільки житловим кімнатам, ремонт яких враховано у кошторисному розрахунку, пошкоджень завдано не було, відповідно, заміна ламінатного покриття підлоги в житлових кімнатах можлива виключно за власні кошти позивачів. 2). Під час проведення розрахунку в кошторисі завищено коефіцієнт умов праці. На весь об`єм ремонтних робіт згідно з Вказівками до застосування Ресурсних Елементних Кошторисних Норм (РЕКНр), Додаток Б (обов`язковий) п.1. до норм витрат праці робітників, монтажників і часу експлуатації будівельних машин та механізмів застосовано К=1,2. 3). В розрахунках кошторису позивачем завищено прибуток, розмір відрахувань на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій, 20% податкових відрахувань будівельно-підрядною організацією при відсутності актів виконаних робіт та фіскальних чеків на придбання будматеріалів. Крім того, в розрахунках кошторису позивача помилково збільшено в два рази вартість роботи з демонтажу внутрішніх дверей, дверних коробок, наличників. Також відповідач звертає увагу суду на неналежність та недопустимість такого доказу, як звіт про оцінку збитків ФОП [PERSON] № 83/21 від 19.05.2021, поданого позивачами (далі - Звіт), яким визначено вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт (розмір матеріальних збитків), які необхідно виконати для усунення наслідків залиття квартири, та розмір витрат позивачів на проведення складає суму 1500,00 грн., що стягують з підприємства. Звіт ФОП [PERSON] № 83/21 від 19.05.2021 про оцінку збитків, не є належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, що суб`єкт оціночної діяльності [PERSON] обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Підприємство зазначає, що звіт не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що оцінювач (експерт, або інший фахівець в цій галузі) обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 №522/1029/18. Отже, відповідач зазначає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів розміру матеріальних збитків, спричинених залиттям квартири та суті моральної шкоди. Ухвалою суду від 20.10.2022 у справі за вказаним позовом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 31.10.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивачі виклали свої заперечення та зазначили, що відповідач намагається перекласти відповідальність за експлуатацію інженерних споруд на мешканців будинку, що є неприпустимим способом захисту. Також представник позивачів зазначила, що складання кошторису вартості будівельно-відновлювальних робіт та вказівка на розподіл витрат, є дією, що свідчить про визнання відповідачем позову. 15.11.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, в якому просив відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в повному обсязі. В судове засідання позивачі не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Від представника позивачів до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі відповідача, в позові просив відмовити. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивачам на підставі права власності належить квартира [ADDRESS] (надалі - квартира). Право власності підтверджується договором купівлі-продажу від 16.10.2006, зареєстрованим в реєстрі за №2122 (копія згідно з Додатком 1). Позивачі перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (копія згідно з Додатком 2). В цілях розподілу розміру завданих позивачам збитків та понесених позивачами витрат, позивачі керуються правовим режимом майна подружжя, заснованим на праві спільної сумісної власності. У відповідності до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» будинок [ADDRESS] переданий на баланс КП «Печерськжитло» (позиція 420 Таблиці 6 «Житлове господарство»). У подальшому, згідно з пунктом 16 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» будинок [ADDRESS] переданий з балансу КП «Печерськжитло» на баланс комунального підприємства «Керуюча компанія 3 обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», а саме відповідача. Позивачами повідомлено суд, що 19.03.2021 приблизно о 20:00 при поверненні додому позивачі виявили квартиру у стані залиття. З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2021 позивач-1 звернулася до ЖЕД «Печерськжитло» (структурний підрозділ відповідача) із заявою про направлення до квартири комісії з метою складання акту про залиття, яка була зареєстрована в ЖЕД за номером 116 (копія згідно з додатком 3). Втім, відповідного Акту про залиття чи іншої відповіді позивачам від відповідача надано не було. 16.10.2021 позивач-1 звернулась до відповідача та ЖЕД із письмовою заявою про одержання акту про залиття та акту від аварійної служби про ліквідацію аварії (копії заяви та доказів її направлення містяться в матеріалах справи). Однак, станом на подання позову відповіді позивачі не отримували. Разом з тим, в ході судового розгляду , відповідач повідомив суд, що надати акт неможливо так як пройшло забагато часу та причина залиття невідома. У відзиві відповідач вказує на те, що у позовній заяві відсутнє посилання на конкретну дату події та вид аварії внутрішньо будинкової системи, втім, суд звертає увагу відповідача, що зазначені відомості наведені у підрозділі 2.2. «Обставини справи» позовної заяви, а саме вказана дата аварії - 19.03.2021 та вид аварії - прорив на трубі, розташований на технічному поверсі. Відповідач зазначає, що будівництво будинку відбулось у середині минулого століття «за невідомими будівельними нормами», а проведення капітального ремонту не входить до обов`язків відповідача. Відповідач не несе відповідальності за дії будівельників та проектантів будинку. Суд зазначає, що у позивачів відсутній спір з будівельниками та/або проектантами будинку, оскільки останні не несуть відповідальності за подальшу експлуатацію будинку після його вводу в експлуатацію. Зазначена функція покладається на балансоутримувача - відповідача. Вказані норми регулюють відносини між колишнім балансоутримувачем та створеним об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. З аналізу вищенаведених приписів вбачається те, що вони застосовуються у разі створення об`єднання. У випадку відсутності волевиявлення власників квартир у створенні відповідної юридичної особи, функції з утримання та експлуатації будинку продовжує виконувати його балансоутримувач. Разом з тим, суд зазначає, що складання кошторису вартості будівельно-відновлювальних робіт у вищевказаній квартирі та вказівка на розподіл витрат є дією, що свідчить про визнання відповідачем позову. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що Звіт про оцінку збитків №83/21 від 19.05.2021, складений ФОП [PERSON] є неналежним та недопустимим доказом. Про зазначене, на думку відповідача, свідчить відсутність у звіті вказівки на те, що оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що звіт підготовлено для подання до суду. Суд не погоджуються із вказаним твердженням, оскільки вказана вимога поширюється на висновок експерта, який складається за зверненням учасника справи. Відповідна експертиза проводиться згідно вимог Закону України «Про судову експертизу». Проте, Звіт про оцінку збитків №83/21 від 19.05.2021 складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , правовий статус та діяльність якого регулюється Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», які не є тотожними статусу експерта у розумінні статті 72 ЦПК України. Отже, звіт про оцінку збитків № 83/21 від 19.05.2021 є належним та допустимим доказом у справі. А тому розрахунки позивачів є належними та допустимими. Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме, що залиття належної позивачу на праві власності квартири сталося внаслідок прориву труби, в результаті чого позивачам завдано майнової шкоди в сумі 155221,00 грн, що підтверджується висновком експерта, суд дійшов висновку про задоволення вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача зазначеного розміру майнової шкоди. Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої, частиною третьою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд установив, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано й моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, порушенні звичного устрою життя небажанні відповідача вирішити це питання в добровільному порядку. З урахуванням душевних страждань позивача з приводу залиття її квартири, принципів співмірності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. За правилами частин першої - другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Установлено, що у цій справі позивачем заявлено дві майнові вимоги та сплачено судовий збір у розмірі 1752,30 грн за кожну, одна з яких задоволена повністю, а інша - частково Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 876,10 грн судового збору, що відповідатиме пропорційності до задоволених вимог.

Outcome: partial