Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, який в ході розгляду справи уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 10.08.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетовська від 28.11.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2016 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання їх сина у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітній [PERSON] , [INFO] , хворіє з народження, є дитиною-інвалідом з 26.03.2021 року підгрупа «А», з діагнозом: важка розумова відсталість F72.0, стійкі, значно виражені порушення психічних функцій, обмеження життєдіяльності 3-го, 4-го ступеню по категоріях: здатність до самообслуговування, до орієнтування, здатність до спілкування, контролю за своєю поведінкою, здатність до навчання, трудова діяльність - «дитина-інвалід групи А», потребує постійного стороннього догляду. Вона не може працювати, оскільки постійно здійснює догляд за спільним з відповідачем сином, який проживає з нею та визнаний дитиною з інвалідністю та безперервно знаходиться з ним і опікується ним. Джерелом її доходів є соціальні виплати у розмірі 7131,10 гривень щомісячно. Постійне лікування сина та його реабілітаційні коштує багато грошей, тому призначеної соціальної допомоги та аліментна на сина їм не вистачає. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача [PERSON] на своє утримання, оскільки не може працювати у зв`язку із інвалідністю сина. Її доходу не вистачає на життя, а відповідач [PERSON] знаходиться у працездатному віці, фізично здоровий, є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] Національної гвардії України, має постійний дохід, інших утриманців не має та може надавати йому матеріальну допомогу на її утримання як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, незважаючи на її неодноразові прохання, хоча є фінансово спроможним, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову до суду та протягом усього часу її проживання з дитиною з інвалідністю та опікування ним. Ухвалою суду від 18.04.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 18.04.2023 року за клопотанням позивача витребувано у в/ч [NUMBER] Національної гвардії України довідку про доходи [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , військовослужбовця в/ч [NUMBER] Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2023 року на виконання вищевказаної ухвали суду від 18.04.2023 року військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України надано довіку про доходи (грошове забезпечення) [PERSON] , відповідно до якої останньому за період 01.04.2022 року по 31.03.2023 року всього нараховане основне грошове зобов`язання та додаткові одноразові виплати у розмірі 526507,45 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в котрій позовну заяву підтримала, просила суд розгляд вищевказаної справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій вимоги позовної заяви визнав повністю, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 10.08.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2016 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.10.2015 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №80. Після припинення сімейних відносин їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, позивачем у справі, та перебуває на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 14.11.2016 року до досягнення ним повноліття. Дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», потребує постійного догляду та сторонньої допомоги, що підтверджується наступними документами, а саме: висновком лікарсько-консультативної комісії Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №238 від 20.12.2021 року, корінцем медичного висновку №3 про дитину-інваліду віком до 18 років, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 1248 [PERSON] від 0912.2022 року Іларіонівської АЗПСМ КНП «ЦПМД Іларіонівської селищної ради». Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно з ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З огляду на вищевказані норми права, враховуючи, що дитина [PERSON] , [INFO] , є інвалідом підгрупи «А» та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами, позивач проживає разом з дитиною та опікується нею, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/5 розміру частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved