Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 17.03.2023 року звернулась [PERSON] , [INFO] , із позовними вимогами до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, повнолітня донька, яка продовжує навчання у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, має право звернення до батьків щодо зобов`язання її утримання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В якості доказів доведеності позовних вимог позивачем надана довідка Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про те, що [PERSON] наказом №01-08-161 від 09.09.2022 року зарахована з на 1 курс денної форми навчання освітнього ступеня « Бакалавр» за спеціальністю «Маркетинг», за кошти фізичних осіб з терміном закінчення навчання 30.06.2026 року ( а/с 12). Одночасно із позовом від позивача надана заява про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач та його представник , не заперечуючи проти стягнення аліментів, просив визначити суму щомісячного стягнення у розмірі 2000 гривень, враховуючи факт оплати їм повного річного курсу навчання у розмірі 25 тисяч гривень та факт проживання доньки з початком війни за кордоном у зв`язку із чи навчання доньки в Одеському закладі відбувається за «он-лайн» принципом, а також факт допомоги доньки пересиланням їй посилок з речами за її проханням про що свідчать скриншот - знімки переписки. Також відповідач просить прийняти до уваги що на нього з 14 квітня 2023 року наказом по Комунальному некомерційному підприємству « Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради, де він працевлаштований на посаді лікаря-педіатра, поклали повноваження законного представника щодо групи дітей тимчасово переміщених в межах України до м. Чернівці, тому його робота пов`язані із постійними переїздами та додатковими витратами. При розгляді даної справи судом встановлено що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , яка, після повноліття, продовжує навчання, що визнається сторонами, та у відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України вважається доведеним. Крім того суд вважає і доведеним факт тимчасового перебування позивача за кордоном внаслідок повномасштабної збройної агресії російської федерації. Також судом вважається доведеним і факт оплати відповідачем вартості навчання позивача у розмірі 25\~000 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із стягнення аліментів з батьків на повнолітню дитину , яка продовжує навчання, врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У даної справі з урахуванням встановлених судом обставин вбачається що вимоги стосуються не безпосередніх витрат повнолітньої доньки на навчання а факт її тимчасового перебування за кордоном, внаслідок чого у неї є необхідність у додаткової допомоги. Факт оплати батьком повної вартості навчання свідчить, що він надає матеріальну допомогу пов`язану із доступом дитини до отримання освіти, таким чином право дитини на отримання освіти не порушено та не потребує додаткового захисту. Суду не надано з боку повнолітньої особи ( позивача ) підтверджень статусу її перебування за кордоном, отримання соціальної допомоги на тимчасово переміщену особу або наявність перешкод із «он-лайн» навчанням. Вищевказані обставини дають суду змогу прийти до висновку що критеріям розумності та справедливості буде відповідати стягнення з батька аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно. Одночасно із тим, суд роз`яснює сторонам, що зміни майнового стану когось з них, або наявність нових доказів на підтвердження розходів яки витрачаються на навчання, можуть бути підставою для звернення до суду із позовом про збільшення ( зменшення ) розміру аліментів. Одночасно із цим при визначені терміну стягнення аліментів суд враховує, що відповідно до наданої позивачем довідки термін її повного навчання обмежено 30.06.2026 року тому термін стягнення аліментів, пов`язаних із продовженням навчання визначається у зазначеному терміні, але якщо навчання після вказаного строку і до досягнення позивачем 23 років ( 18.03.2028 року ) буде продовжено, вона має право на звернення до суду із відповідними позовними вимогами. На підставі викладеного та

Outcome: partial