Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 09.11.2013р. між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №58. Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Покликається на те, що спільне життя у них (сторін) не склалося, оскільки у них діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, на взаємовідносини між членами родини та на життя вцілому. Ствердив, що протягом останніх шести-семи років сімейні відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до втрати довіри та взаєморозуміння. Крім того, між ними виникали конфлікти, свідками яких часто ставали діти, що вкрай негативно впливало на їх психічний стан та спричиняло їм душевні страждання. Подальше підтримування сімейних відносин з відповідачкою [PERSON] вважає неможливим, а формальне перебування у шлюбі небажаним та недоцільним. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб між ним, позивачем [PERSON] , та відповідачкою [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Мацієвська А.І. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу. Крім того, позивач [PERSON] просив суд залишити за ним понесені судові витрати по даній справі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій зазначила наступне: вона визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, просить задовольнити пред`явлений позов. Також просила здійснювати розгляд даної цивільної справи про розірвання шлюбу у її відсутності. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 04.04.2023р. залишено без руху позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей; позивачу [PERSON] \~надано строк для\~усунення недоліків. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.04.2023р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей; залучено орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Ухвалою суду Мостиського районного суду Львівської області від 26.05.2023р. прийнято відмову позивача [PERSON] від частини позовних вимог, а саме: про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , - разом з відповідачкою [PERSON] (матір`ю дітей); провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, в частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , - разом з відповідачкою [PERSON] (матір`ю дітей) закрито; виключено орган опіки\~та піклування\~Мостиської міської\~ради Львівської\~області з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у даній цивільній справі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~ У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони з 09 листопада 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №58. Від подружнього життя в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються, між ними відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб існує формально, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказані обставини підтверджуються: поясненнями позивача [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.11.2013 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копіями паспортів сторін по справі; письмовою заявою відповідачки [PERSON] від 24.05.2023р.; іншими матеріалами справи. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, позивач не виявив бажання примиритись та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти розірвання такого, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, що має істотне значення, відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується поданою ним квитанцією від 11.04.2023р. З урахуванням думки позивача [PERSON] про залишення саме за ним витрат, понесених на сплату судового збору, про що ним зазначено у судовому засіданні, суд не вбачає підстав для стягнення такого з відповідачки [PERSON] .

Outcome: approved