Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

01.11.2021 позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] та визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок,з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що [INFO] померла двоюрідна тітка позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у зв`язку з цим, за заявою позивача, Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №734/2016. Однак постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві, неможливістю встановлення точної адреси спадкового майна та факту прийняття померлою [PERSON] спадщини після смерті [INFO] її рідної сестри [PERSON] . Водночас, факт проживання [PERSON] та її рідної сестри [PERSON] , станом на 1973 рік, у житловому будинку [ADDRESS] ), на думку позивача, підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 02.10.1970, рішенням Тернопільської міської ради від 29.11.1985, інформаційною довідкою Тернопільської міської ради від 15.12.2016, інформаційною довідкою архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації від 13.07.2017 та копією паспорта [PERSON] . Крім цього, позивач вказала, що [INFO] народилась [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, [INFO] народилась [PERSON] , яка 04.11.1976 зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку із цим, їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, також [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Окрім цього позивач зазначила, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] одружилась з [PERSON] та після одруження їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, тому її дошлюбне прізвище є [PERSON] , однак 29.05.1976, у зв`язку із одруженням позивача з [PERSON] , вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Як вказала позивач її батько помер [INFO] , а матір [INFO] . Інші спадкоємці будь-якої черги після смерті двоюрідної тітки [PERSON] відсутні. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] та визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно. Ухвалою судді від 05.11.2021 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 01.12.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04.01.2021 у відповідь на запит суду від 15.12.2021 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої Тернопільської державної нотаріальної контори повідомив, що 09.09.2016 за заявою [PERSON] , 1956 року народження, заведено спадкову справі №734/2016 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Також повідомив, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45023973 від 09.09.2016 заповіт від імені [PERSON] відсутній. Крім цього, надано належним чином завірені копії спадкової справи № 734/2016 року. 10.06.2022 у відповідь на запит суду від 02.06.2022 Дочірнє підприємство «Фаворит-1» приватне підприємство «Дружба сервіс-житло 1» повідомило, що є управителем ряду багатоквартирних будинків у м. Тернополі та надає послуги з управління такими будинками, однак не є органом реєстрації, а відтак і не володіє інформацією щодо реєстрації чи зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб та не може надати таку інформацію. 13.06.2022 у відповідь на запит суду від 27.05.2022 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої Тернопільської державної нотаріальної контори повідомив, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, заповітів він не складав. Також вказав, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, заповітів вона не складала. На підтвердження зазначеного надав інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. Ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання від 07.11.2022, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ізай Р.О. у судове засідання 18.05.2023 не з`явились, однак представник позивача подала заяву, згідно з якою просила проводити розгляд справи у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання 18.05.2023 також не з`явився, однак 24.05.2022 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Аналогічне клопотання представник відповідача надіслав на електронну адресу суду 20.06.2022 У судове засідання 18.05.2023 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша Тернопільська державна нотаріальна контора не з`явився, однак раніше 15.03.2022, 03.08.2022, 03.11.2022 та 22.03.2023 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, за наявними у матеріалах справи документами. За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України в суду відсутні перешкоди для розгляду справи по суті та суд вважає можливим її розгляд у відсутності учасників справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.1988. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] ». [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 26.02.1957. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.02.1957, [PERSON] та [PERSON] одружились, про що 18.05.1955 с. Пронятин І-Глибочецького району Тернопільської області складено актовий запис № 8. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.03.1956. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.05.1976, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюбу, про що 29.05.1976 міським відділом ЗАГС м. Тернопіль складено актовий запис № 493. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». Як убачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.11.1976, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що 04.11.1976 В-Глибочецькою сільською радою Тернопільського району складено актовий запис № 22. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». З Договору купівлі-продажу від 02.10.1970 слідує, що домоволодіння (житловий будинок площею 32 кв.м. та сарай), що розташоване в с. Пронятин Тернопільського району Тернопільської області, був придбаний [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] . При цьому зазначено, що житловий будинок з надвірними будівлями належить [PERSON] на підставі записів в по господарській книзі В-Глибочецької сільської Ради народних депутатів трудящих за №299, домоволодіння одержано у спадщину 29.09.1967. Вказаний договір посвідчено секретарем виконкому В-Глибочецької сільської Ради народних депутаті Замолодчиковою І.О. та зареєстровано за реєстром №18. Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00016905325 від 21.07.2016, [PERSON] померла [INFO] , у віці 47 років, у м. Тернополі, про що 05.04.1973 Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України складено актовий запис №16. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69120955 від 04.06.2022 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69120959 від 04.06.2022 вбачається, що за параметрами пошуку « [PERSON] , дата смерті: [INFO] » інформація відсутня, що свідчить про відсутність складеного померлою заповіту та заведеної спадкової справи. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Тобто, до тих правовідносин, які виникли до прийняття чинного Цивільного кодексу України застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 293\~ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, перелік яких не є вичерпним. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, враховуючи викладене, позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання померлого спадкодавця разом із іншим спадкодавцем (своєю рідною сестрою) на час відкриття спадщини. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України\~визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, на підставі вищевказаних документів, суд вважає, що факт спільного проживання [PERSON] з її рідною сестрою [PERSON] , по день смерті останньої [INFO] , підтверджується наданими та проаналізованими судом документами. Також, суд вважає, що [PERSON] , проживаючи в зазначеному будинку, в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняла у спадщину після померлої [PERSON] належну померлій 1/2 частку спірного будинковолодіння, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2016, виданим повторно. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.1999. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2011. Як убачається з квитанції АТ «Укрпошта» № ПН 215600426655 від 11.11.2021 [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , сплачував Тернопільелектропостач вартість наданих останніми послуг за електропостачання за показами свого лічильника 2400147160, у розмірі 100 грн. Також з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69119084 від 03.06.2022 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69119096 від 03.06.2022 вбачається, що за параметрами пошуку « [PERSON] », який помер [INFO] , інформація відсутня, що свідчить про відсутність складеного померлим заповіту та заведеної спадкової справи. У довідці Дочірнього підприємства «Фаворит-1» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» № 2250 від 07.09.2016 зазначено, що померлий [PERSON] , 1932 року народження, дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 11.02.1989 і знятий з обліку реєстрації 06.09.2016. На час його смерті зареєстрованих осіб в будинку немає. Із будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] вбачається, що у вказаному будинку у різні періоди були зареєстровані [PERSON] , 1932 року народження, та [PERSON] , 1936 року народження. При цьому, 06.09.2016 [PERSON] знято з реєстрації, також [PERSON] знято з реєстрації. Однак, з паспорта серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має два штампи про зареєстроване місце проживання вчинені 14.12.1995, однак перший за адресою [ADDRESS] . Натомість, допитана в судовому засіданні 31.01.2023 свідок [PERSON] підтвердила, що вона працює листоношею відділення поштового зв`язку «Укрпошти» №12 у м. Тернополі та приносила пенсію [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Також доповнила, що пенсію приносила від 2011 року до 2016 року, а [PERSON] проживала за вказаною адресою одна, оскільки на той момент рідних у неї не було, однак її навідувала [PERSON] . Надані свідком пояснення схожі до тих, які містяться у її письмових поясненнях від 03.05.2016, долучених до позовної заяви. Також, допитана в судовому засіданні 12.04.2023 свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає по [ADDRESS] , є сусідкою та бачила, як позивач постійно приходила до [PERSON] , яка своїх дітей не мала. Крім цього, вказала, що чоловік [PERSON] давно помер, власне як і її рідна сестра. Номер будинку, у якому проживала [PERSON] 60. Надані свідком пояснення схожі до тих, які містяться у її письмових поясненнях від 03.05.16, долучених до позовної заяви. При цьому суд не приймає до уваги письмові покази [PERSON] , оскільки такі докази в розумінні ст. 78 ЦПК України є недопустимими. Із довідки Дочірнього підприємства «Фаворит-1» приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» № 789 від 04.05.2016 вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації разом з [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] , яка також проживала за вказаною адресою без реєстрації. Також, як убачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» № 2607 від 19.09.2016, згідно з обліком технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 будинковолодіння по [ADDRESS] . Із наданої ТОВ «МБТІ» 01.11.2021 копії інвентарної справи на будинок [ADDRESS] (раніше Пронятині) вбачається, що всього по літері «А» житлова площа будинку становить 32,3 кв.м., підсобна площа 6,8 кв.м., загальна 39,1 кв.м. Така ж інформація зазначена і у копії технічного паспорту жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , виданій на ім`я [PERSON] . З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що будинок [ADDRESS] складається з: житлового будинку «А», тамбуру, сараю «Б», криниці «К», двох огорож. За літерою «А» загальна площа приміщень становить 45,0 кв.м., житлова площа 32,3 кв.м., допоміжна 12,7 кв.м. Крім цього, зазначено, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , паспорт виготовлено станом на 06.02.2017. У відповідь на заяву [PERSON] від 20.01.2020, того ж дня архівний відділ Тернопільської міської ради надав заявниці належним чином завірену копію рішення виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 16.08.1985 №514 «Про дачу згоди на включення села Пронятин Тернопільського району в межі міста Тернополя» із якого вбачається, що виконкомом Тернопільської міської Ради народних депутатів надано згоду на включення села Пронятин в межі міста Тернополя та вирішено просити обласну Раду народних депутатів порушити клопотання перед президією Верховної Ради Української РСР про включення села Пронятин в межі міста Тернополя. Також, відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 13.12.1985 № 785 «Про найменування вулиць населеного пункту Пронятин» виконавчий комітет вирішив найменувати вулиці населеного пункту Пронятин, в тому числі Грубочанська, у зв`язку з цим, Тернопільському обласному бюро технічної інвентаризації доручено провести інвентаризацію цього населеного пункту. Як убачається із інформації наявній в мережі Інтернет на даний момент [PERSON] \~це віддалений житловий\~мікрорайон\~міста\~Тернополя. У 1985 році [PERSON] приєднано до Тернополя, до того\~ село підпорядковувалося\~Великоглибочецькій сільській раді\~Тернопільського району. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2016. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частино першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів спадкової справи № 734/2016, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулась до Першої тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначила, що окрім неї інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. [PERSON] частково оформила свої спадкові права, отримавши: 21.11.2016 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,4933 га; 27.01.2017 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею та 0,1000 га; 01.02.2018 свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований на хуторі Анастазівка в м. Тернополі. Таким чином, в силу ст. ст. 1268-1270 ЦК України двоюрідна племінниця померлої [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Попіль З.З. від 18.10.2019 № 4137/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Причиною відмови нотаріус зазначила відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме відсутністю належним чином реєстрації нерухомого майна, неможливістю встановлення точної адреси спадкового майна та факту прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] після померлої [INFO] її рідної сестри [PERSON] . Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належав спірний житловий будинок, суд виходить із наданих доказів, З копій погосподарських книг за 1967-1969 роки, 1970-1973 роки, 1974-1976 роки, 1977-1979 роки та за 1991 рік, встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами, рахується як робітничий двір. Зокрема з копії погосподарської книги за 1967-1969 роки вбачається, що головою сім`ї був [PERSON] , з копій погосподарських книг за 1970-1973 роки, 1974-1976 роки, 1977-1979 роки вбачається, що членами були голова сім`ї [PERSON] , яка померла [INFO] , її дочки [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до відповіді Білецької сільської ради № 736 від 12.07.2022 на адвокатський запит, згідно з погосподарської книги № 2 за 1970-1973 роки с. Пронятин з [PERSON] , яка померла [INFO] , були зареєстровані [PERSON] , 1936 року народження, та [PERSON] , 1892 року народження. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Міністерстві Юстиції України від 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності\~на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання\~чинності\~ЦК України\~та\~Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР\~31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків\~і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як зазначалося, на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.1970 [PERSON] та [PERSON] набули у власність домоволодіння, що розташоване в с. Пронятин Тернопільського району Тернопільської області. У 1985 році [PERSON] приєднано до Тернополя, до того\~ село підпорядковувалося\~Великоглибочецькій сільській раді\~Тернопільського району. Відтак, [PERSON] та [PERSON] за життя належало по 1/2 частині вказаного будинковолодіння. [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] успадкувала належну їй 1/2 частину спірного будинковолодіння. Таким чином, [PERSON] за\~життя належало\~ціле вказане будинковолодіння. Після смерті [PERSON] її двоюрідна племінниця успадкувала належне їй майно, та, в тому числі спірне будинковолодіння. Таким чином, [PERSON] за\~життя належало\~ціле вказане будинковолодіння (1/2 + 1/2 = 1). Відповідач права позивача на спірне майно не оспорює. Суд вважає, що оскільки позивачем було\~доведено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, підтверджено належність померлій особі [PERSON] прав на власність житлового будинку і, відповідно, право позивача на спадкування, після смерті [PERSON] , а закон не дозволяє оформлення права власності в нотаріальному порядку без наявності оригіналів відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок, виданих на ім`я спадкодавця, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Наведене, стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в\~сукупності досліджені\~докази,\~встановлені ними\~обставини та\~визначені відповідно\~до них\~правовідносини сторін,\~враховуючи вимоги\~закону,\~які до\~них застосовуються,\~суд приходить\~до переконання\~про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , права власності на житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 392, 1221, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved