Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

07 березня 2023р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просили: визнати за [PERSON] , з врахуванням 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку кв. [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку кв. [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилались на те, що 13\~лютого 1998\~року [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~отримали у\~власність квартиру\~ [ADDRESS] \~та отримали\~ свідоцтво\~про право\~власності на\~житло від\~13.02.1998\~року,\~при цьому\~в даному\~свідоцтві прізвище\~всіх співвласників\~записане « [PERSON] ».\~ [INFO] співвласник\~ [PERSON] помер\~в с.Немирівка Хмельницького (на той час Старокостянтинівського ) району Хмельницької області. Спадщину після його смерті прийняла за законом спадкоємець першої черги дружина [PERSON] . Спадщина відкрилась на 1/4 частку спірної кв [ADDRESS] . Однак вона нотаріально не може оформити свої спадкові права, так як 20.12.2022 року отримала лист-відмову нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії, з причин не можливості встановити факт належності спадкового майна (його 1/4 частки) для померлого [PERSON] , оскільки власником записано [PERSON] . Крім того нотаріус роз`яснила також що і інші співвласники спірної квартири записано не вірно, а сам «прізвище співвласників « [PERSON] », а другою причиною не можливості використати зазначене свідоцтво про право власності на житло є те, що у свідоцтві здійснено допис «дописаному в рівних частках кожному вірити» - в.о. начальник відділу комунального майна виконавчого комітету міської ради (підпис) Наталія Римар. Інші позивачі [PERSON] та [PERSON] фактично не можуть розпорядитись своєю часткою в квартирі шляхом продажу, оскільки нотаріус не зможе прийняти даний документ по причині дописів у ньому. Після смерті одного і співвласників позивачі також не можуть отримати виправлений дублікат вказаного свідоцтва про право власності на житло (квартиру) а тому змушені звертатись до суду за захистом своїх майнових прав шляхом визнання права власності на відповідну частку. Таким чином [PERSON] належить у вказаній квартирі [ADDRESS] частка як співвласнику квартири після приватизації та частка в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а всього частки зазначеної квартири. Позивачам [PERSON] та [PERSON] , як співвласникам належить по частці у даній квартирі. Представник позивача [PERSON] адвокат Козак І.О. звернувсь до суду з заявою про розгляд справи без його та позивача участі, просив позовні задовольнити, з вищенаведених підстав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, просили позовні задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 1998 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом приватизації отримали у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується даними свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1998 року, при цьому в даному свідоцтві прізвище всіх співвласників помилково записане « [PERSON] ». Встановлено,\~що [INFO] в с.Немирівка Хмельницького району Хмельницької області помер [PERSON] чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] від 16.02.2022р. (повторно); даними свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 21.02.1981р.; даними свідоцтв про народження Серія [NUMBER] від 15.06.1985р. та Серія [NUMBER] від 02.02.1982р. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на частку квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1998 року. Встановлено, що спадщину після його смерті прийняла за законом спадкоємець першої черги дружина [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса 10.12.2009р. Разом з тим, як вбачається з листа-відмови завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.КВ. №1558/02-14 від 20.12.2022р. [PERSON] позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, через те, що не можливо встановити факт належності спадкового майна (його 1/4 частки) для померлого [PERSON] , оскільки власником записано [PERSON] . Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Також, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Аналогічну правову позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 920/615/16. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст.392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, від 11 квітня 2019 року і справі № 910/8880/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 202 року у справі № 916/1608/18. Як зазначено вище, позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] через неправильність написання їх прізвищ у свідоцтві про право власності про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , як « [PERSON] », позбавлені можливості вільно розпоряджатись належним їм майном. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визнати за [PERSON] , з врахуванням 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved