Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 11 квітня 2023 року, яке неодноразово відкладалося у зв`язку з витребування додаткових документів, останній раз на 01 червня 2023 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, суд відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги, згідно погосподарським обліком книги №11 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , 1935 року народження, зареєстрований з 08 липня 1980 року по [INFO] , членами двору його дружина [PERSON] , 1931 року народження, зареєстрована з 08 липня 1980 року по [INFO] (а.с.44). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав на праві власності у рівних частках [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному. [INFO] в м. Чернігові померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.45). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] був її чоловік [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 28 серпня 2021 року за №00032320844 (а.с.76, 75). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №53/2021, заведеної за заявою [PERSON] , останній, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] .. 28 серпня 2021 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,3074 га та 0,4684 га, розташовані на території Локнистенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Відомості про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , відсутні. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняв спадщину після померлої [INFO] дружини [PERSON] .. [INFO] в с. Локнисте Чернігівського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя спадкодавець [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. на звороті 65). З довідки №21 від 01 лютого 2023 року, виданої старостою Локнистенського старостинського округу Чернігівського району Чернігівської області Пустовойт С.І., вбачається, що [PERSON] з 08 липня 1980 року по 03 березня 2022 року був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , на день смерті проживав один (а.с.19). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №151/2022, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 24 січня 2023 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. було видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та недоотриману пенсію, після померлого [INFO] [PERSON] .. Разом з цим, нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Згідно з інформаційною довідкою №711 від 26 листопада 2021 року, наданою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, веранди а-1 (збудовані в 1973 році), пригребиці В-1 (збудована в 1975 році), погреба в-1 (збудований в 1973 році), сараю Б-1 (збудований в 1974 році), сараїв Б1-1, Г-1 (збудовані в 1976 році), убиральні Д-1 (збудована в 1979 році), ґанку а1-1 (збудований в 1983 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить. Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ФОП [PERSON] 16 лютого 2023 року, вартість житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , складає 22444 грн. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/2. Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] успадкував належну за життя його дружині частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим його частка у спірному будинку збільшилась, він став власником вказаного будинку в цілому. З огляду на те, що право на спірний будинок за спадкодавцями підтверджено належними доказами, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .

Outcome: approved