Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] , [INFO] , жителька с.Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області, подала до судузаяву, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити: факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , як дочкою та матір`ю; факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини, з вересня 2003 року за адресою [ADDRESS] . Заінтересована особа - [PERSON] , жителька [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що восени 2022 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Н.Я.Стефурак із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне їй мамі - [PERSON] , яка померла [INFO] . 23 грудня 2022 року нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви та заведенні спадкової справи, оскільки [PERSON] не надала належних документів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем, а також виявлено помилки в написанні анкетних даних, що унеможливлює підтвердження родинних відносин між ними. Аналізуючи правовстановлюючі документи, анкетні дані є незмінними, а саме: згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] заявник - [PERSON] , [INFO] є уродженкою та жителькою села Семаківці Коломийського (змінено з Городенківського) району Івано-Франківської області; згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за № 00037414834 її дошлюбне прізвище [PERSON] . Батьками заявника записано: [PERSON] та [PERSON] ; згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] дошлюбне прізвище - [PERSON] . Однак, у правовстановлюючих документах батьків заявника міститься інша інформація зокрема: Згідно архівних документів (Архівна довідка №О-23(Ц)\\06-06 та метрична книга реєстрації народжень) в актовому записі про народження батька записано: [PERSON] [INFO] у с.Семаківці Городенківського повіту (нині Коломийського району), хрещений 17 лютого 1913 року у церкві с. Семаківці. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] одружилися батьки 15 лютого 1940 року, 22 квітня 2003 в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №1 , зазначивши прізвище чоловіка - [PERSON] і відповідно прізвище дружини - [PERSON] . І так впродовж всього життя зроблено різні записи прізвища батьків заявника. Складаючи письмове розпорядження на випадок смерті, мама зазначила своє прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зроблено актовий запис № 3 про смерть [PERSON] , що мало місце 15 лютого 2005 року. У заявника з мамою були хороші, довірливі відносини. Заявник допомагала їй у веденні господарства й побуті. Впродовж останніх років [PERSON] здійснювала догляд та опіку за своєю престарілою мамою. А з вересня 2003 року вони фактично проживали разом в її будинку по [ADDRESS] (без зміни місця реєстрації мами). Поховання матері теж здійснювала заявник особисто та за власні кошти. Виявлені помилки, зазначені у відповіді нотаріуса стали перешкодою для реалізації її право на спадщину за законом. Враховуючи вищенаведені обставини та у відповідності до ст. 1268 ЦК України, заявник вважається такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення родинних відносин зі спадкодавцем має для заявника юридичне значення, так як є необхідним для реалізації її права на спадщину і в досудовому порядку чи в інший спосіб, крім звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту, вирішити даний спір заявник не може. Спору щодо спадкового майна немає. Інших спадкоємців, які б протягом встановленого Законом строку, звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України , крім заявника, немає. До спадкового майна входить дві земельні ділянки, право власності на які підтвержуються Державним Актом на право приватної власності на землю та Сертифікатом на право на земельну частку що видані на ім`я [PERSON] . 14 березня 2023 року відкрито провадження у справі та викликано у судове засідання викликати учасників справита свідків: [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стефурак Н.Я., належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Заінтересована особа [PERSON] 24.04.2023 подала до суду заяву, в якій зазначила, що у зв`язку із станом здоров`я особисто прибути до суду не може та просить задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі. Вказала, що справді вона та заявник [PERSON] є рідними сестрами, в документах про їх народження, прізвища вказані - [PERSON] . Їх батьками є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заявник жила з батьками в одному селі, допомагала біля господарки, а останні роки життя мами забрала її до себе. Чому такі помилки допущено у прізвищах їх сім`ї, [PERSON] не знає, але просить суд взяти її заяву до уваги. Дії заінтересованої особи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заявник [PERSON] 19.05.2023 подала до суду заяву про уточнення вимог, в якій просила ухвалити судове рішення, яким встановити: факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , як дочкою та матір`ю; факт постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS] . Заявник [PERSON] та її представник адвокат Бундзяк У.М. в судовому засіданні уточнені заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовільнити. Заінтересована особа [PERSON] подала 23.05.2023 до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги [PERSON] визнає, однак в судове засідання прибути особисто не може. Просить суд взяти до уваги надані раніше письмові пояснення та ухвалити судове рішення на користь [PERSON] . Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи. Суд, заслухавши представника заявника та її представника, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. П.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Ч.2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 25 лютого 1999 року Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області,прізвище, ім`я, по батькові заявника - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження: с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що доводиться копією Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/002703662 від 03.04.2023. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00037414834, сформованого 04.11.2022, [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що 15 жовтня 1950 року виконавчим комітетом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області складено актовий запис № 30. [PERSON] , 1950 року народження, уродженці с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, після реєстрації одруження 18.11.1969 (відповідний запис № 14 від 18.11.1969) з [PERSON] , 1947 року народження, присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 18.11.1969. Як вбачається із копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] , прізвище власника трудової книжки [PERSON] , 1950 року народження змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 18.11.1969 р. В атестаті про середню освіту серія [NUMBER] від 02 липня 1968 року, зазначено, що він виданий [PERSON] , яка народилася 1950 року в с.Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] також є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копіями: Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00037679394, сформованого 30.11.2022, свідоцтва про шлюб (повторне) серія [NUMBER] , виданого 08 липня 2009 року. [PERSON] народився [INFO] у с. Семаківці Городенківського повіту (нині Коломийського району) хрещений 17 лютого 1913 року у церкві с. Семаківці (а/з № 9), що доводиться копією архівної довідки № О-23 (Ц)/06-06 від 21.11.2022, виданою Державним архівом Івано-Франківської області. Як слідує з копії свідоцтва про одруження (повторне) серія [NUMBER] , виданого 22 квітня 2003 року, [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Семаківці після одруження 15.02.1940 (запис за № 1 від 22.04.2003) з [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Семаківці, присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копій по господарських книг Семаківської сільської Ради народних депутатів, в господарстві по [ADDRESS] проживали: -на 1991-1995 роки: [PERSON] , голова двору, [INFO] , -на 1996-2000 роки: [PERSON] , голова двору, [INFO] , [PERSON] , внук, -на 2001-2005 роки: [PERSON] , голова двору, 2.10.1915 р.р., померла [INFO] а/з № 3 від 16.02.2005. Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України). За життя, 20 травня 1996 р., [PERSON] , 1915 року народження, жителька села Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: половину свого майна, де б воно не було із чого б воно б не складалось, все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за Законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] , 1950 року народження, жительці села Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Цей заповіт нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Семаківської сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстровано в книзі запису нотаріальних дій за № 11. Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 16 лютого 2005 року Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років в с.Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 16 лютого 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , 1950 р.н., с. Семаківці в 2005 році здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] , 1915 р.н., яка на протязі року (2004-2005) була лежачою, отримувала лікування в умовах стаціонару на дому та померла [INFO] у віці 89 років, що доводиться копією довідки Семаківської лікарської амбулаторії від 14.09.2022. Мати [PERSON] , 1950 р.н., жительки [ADDRESS] - [PERSON] , 1915 р.н., жителька с. Семаківці, яка померла [INFO] а/з № 3 від 16.02.2005 р. на день смерті була зареєстрована в жилому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , одиноко, що стверджується копією довідки № 16/39 від 15.02.2022, виданою Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради. Як доводиться довідкою № 16/409 від 28.09.2022, виданою Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради, [PERSON] , 1950 р.н., жителька [ADDRESS] , восени 2003 року у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я, [PERSON] , 1915 р.н., дочка забрала на постійне проживання до власного будинку в [ADDRESS] , де здійснювала догляд та опіку за мамою. Актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб № 16/455 від 01.12.2022, складеного комісією Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради стверджується, що [PERSON] , 1913 р.н., голова двору, [PERSON] , 1915 р.н., дружина, [PERSON] (в деяких документах [PERSON] ), 1950 р.н., дочка, [PERSON] (в деяких документах [PERSON] ), 1954 р.н., дочка, [PERSON] , 1941 р.н., син, проживали разом однією сім`єю в будинку за адресою [ADDRESS] . З осені 2003 р. до дня смерті [INFO] [PERSON] проживала в дочки [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб № 16/72 від 18.05.2023, складеного комісією Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради, [PERSON] , [INFO] (рідний брат [PERSON] , 1950 р.н.) в 1962 році вибув із села Семаківці Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області на постійне місце проживання в [ADDRESS] , де постійно проживав до дня смерті, що мала місце [INFO] . До спадкового майна [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с «Рідна земля», розміром 50,5 у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та земельна ділянка, площею 0,225 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) РН 227786 від 31.07.2000 та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІФ № 115900 від 17.02.2004. Згідно із ч.ч. 2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стефурак Н.Я. для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріус просила надати документи, які б підтверджували родинні відносини із спадкодавцем, а в разі відсутності таких звернутися в суд для встановлення факту родинних відносин із померлою та рекомендовано звернутися в суд для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини або для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що доводиться копією листа від 23.12.2022. Пунктом 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) встановлено, що нотаріус заводить спадкову справу на підставі поданої першої заяви. При цьому відповідно до вимог п. 2.2 глави 10 розділу ІІ Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (п. 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку). Із повідомлення приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стефурак Н.Я. Вих. № 148/01-16 від 05.05.2023 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у неї, не заводилася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона до 17 років проживала по сусідству із заявником. Ствердила, що батьками заявника були: тато [PERSON] та [PERSON] . У цій сім`ї було 3 дітей: [PERSON] (заявник), [PERSON] (помер у Казахстані ), [PERSON] . Близько 2-х років до смерті на та час смерті [PERSON] проживала у дочки [PERSON] (заявника), яка і займалася похованням матері. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала у сільській раді секретарем з 1994 до 2009 року. Вказала, що у с.Семаківці є багато прізвищ « [PERSON] » і « [PERSON] ». [PERSON] і [PERSON] є дочкою і матір`ю. Спочатку вони проживали пло вул. Л.Українки, потім заявник вийшла заміж і проживає по [ADDRESS] . Після того як [PERSON] захворіла, її дочка [PERSON] (заявник) в 2002-2003 р. забрала її жити до себе, де вона жила по час смерті в 2005 році. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що у даній справі встановлення факту не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право. Той факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1915 року народження, яка померла [INFO] , є дочкою та матір`ю та факт постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , 1915 року народження, яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , підтверджується дослідженими судом доказами (письмовими документами, показаннями свідків), співзвучністю прізвищ «[PERSON] », « [PERSON] » та «[PERSON] ». Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . Факти, про встановлення яких просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати права спадкоємця. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved