Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом згідно якого просила ухвалити рішення щодо стягнення із відповідача на її користь коштів на утримання дружини до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень. У обґрунтування заявленого вказала, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну доньку. Водночас, станом на день звернення позивачки до суду із даною заявою, подружжя проживає окремо і спільна дитина сторін знаходиться на утриманні матері. Разом з тим, з огляду на вік дитини, позивач немає змоги працювати, а відтак потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає останній у добровільному порядку. Враховуючи наведене, остання вимушена звернутись до суду із даним позовом. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач, в свою чергу направив відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення вказаного позову в цілому, проте, згодом, від представника відповідача до суду надійшло клопотання із якого вбачається, що сторона відповідача визнає заявлені вимоги частково та просить суд стягувати з відповідача на користь заявниці кошти на утримання дружини у розмірі 2000 гривень. Позивач також скерувала до суду заперечення на відзив на позовну заяву у якому заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та вказала, що відповідач у справі є працездатним та має статус фізичної особи-підприємця, здійснює продаж нерухомості, а відтак має можливість надавати позивачу кошти на її утримання. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Сторони у справі є громадянами України, мають зареєстроване місце проживання та отримували коди платника податків. Позивач звільнена від сплати судового збору в рамках даного провадження на підставі закону. Відповідач з 20 квітня 2021 року по 31 березня 2023 року мав статус пенсіонера по інвалідності із третьою групою інвалідності за загальним захворюванням. [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] , а матір`ю позивачка. [INFO] народилась [PERSON] батьком якої є відповідач, а матір`ю [PERSON] . Відповідач надає [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дівчинки. 30 листопада 2021 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , [INFO] . Дівчинка проживає разом зі своєю матір`ю та малолітнім братом [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 2 січня 2023 року [PERSON] за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року отримала соціальні виплати на загальну суму 5160 гривень. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 3564/1 від 20 жовтня 2022 року [PERSON] має ряд хвороб у зв`язку із чим є непридатним до військової служби. Протягом періоду з 10 січня 2023 року по 1 березня 2023 року відповідачем на користь позивачки у добровільному порядку перераховано аліменти на загальну суму 7441,16 гривень. 29 березня 2023 року Житомирським районним судом Житомирської області ухвалено рішення в цивільній справі № 278/29/23 згідно якого вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 січня 2023 року і до повноліття дитини. Відповідач у справі є фізичною особою-підприємцем та, згідно податкових декларацій останнього, за період з 1 по 3 місяць 2023 року не отримував жодного доходу. Докази щодо продажу житлового будинку, зокрема роздруківки з інтернет-ресурсів, що долучені заявницею до матеріалів заперечення на відзив, судом до уваги не приймались з огляду на те, що відомості, які наявні у таких документах, не дають жодної можливості однозначно ідентифікувати тих чи інших осіб, зокрема відповідача як продавця вказаного об`єкту нерухомості. Окрім цього судом до уваги не приймались докази долучені відповідачем до відзиву щодо непрацездатності [PERSON] як матері відповідача оскільки останнім жодним чином не доведено родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] . Нормами законодавства України вказані правовідносини врегульовано наступним чином. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. (ч. 2, 4 ст. 84 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Так, суд вважає, що заявлений розмір коштів на утримання заявниці до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку не доведено, як такий, який здатен сплачувати відповідач, проте, виходячи із того, що позовні вимоги відповідачем визнано частково, суд вважає за доцільне задовольнити такі вимоги частково. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial