Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

30 березня 2023 року до Ленінського районного суду звернувся позивач КП «Харківські теплові мережі» в особі представника Карачевцева В.Є. з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.09.2013 по 31.01.2022 року у сумі 53\~432,88 грн. та судового збору в розмірі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] , теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 №946. Відповідач вказані послуги своєчасно не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за опалення та гарячого водопостачання\~ за період з 01.09.2013 по 31.01.2022 у сумі 53\~432,88 грн. за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023 зазначену справу передано у провадження судді Ленінського районного суду м. Харкова Петрової Н.М.(а.с.7) 30.03.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.9). 19.04.2023 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги, просив відмовити в задоволенні позову щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь КП «ХТМ в частині заборгованості в розмірі 40\~179,48 грн., у зв`язку зі спливом позовної давності за період з вересня 2013 по 30.03.2020, судові витрати покласти на позивача (а.с. 14-21). 24.04.2023 представник позивача Карачевцев В.Є., що діє на підставі довіреності, подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечує проти відзиву на позовну заяву, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що постановою КМУ від 11.03.2020\~року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом у період з 12.03.2020\~року до 22.05.2020\~року» встановлено карантин на всій території України. Постановами КМУ від 20.05.2020\~року №392, від 22.07.2020\~№641, від 09.12.2020\~року №\~1236\~(із змінами та заповненнями) встановлений постановою КМУ від 11.03.2020\~року № 211 карантин подовжено на всій території України з 22.05.2020\~року до 31.12.2022\~року. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня\~2022\~р. №1423\~термін дії карантину подовжено до 30 квітня\~2023\~року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020\~року №540-IX внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293\~цого Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину», враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня\~2020\~року до 30 квітня\~2023\~року, та те, що під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, період заборгованості з 12.03.2017\~року по 30.03.2023\~року не входить у строки позовної давності, тому вважає доводи відповідача безпідставними (а.с.23-24). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.27) Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3\~ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, заяв чи будь-яких клопотань від нього не надходило до суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач\~ [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач (а.с. 4, 8). Згідно з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу на адресу: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на споживача [PERSON] наявна заборгованість за період з\~01.09.2014 по 31.01.2022 у сумі 53432,88\~грн.(а.с.3). Відповідно до положень ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтею 67 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо застосування строку позовної давності, суд приходить до наступного висновку. У Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (стст.257, 258 ЦК). Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IXрозділ «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Отже, відповідно до п.12 «Перехідних і прикінцевих положень» ЦК\~України\~щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, ст.ст.257,\~258\~цього Кодексу. Постановою КМУ\~від 11.03.2020\~№211 встановлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. В останнє, Кабінет Міністрів\~України постановою\~від 23.12.2022\~р.\~№ 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.06.2023р. Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі призупинена з 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину), її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності щодо сплати заборгованості по комунальним платежам продовжив свій перебіг. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. Але, суд не позбавлений можливості застосувати строк позовної давності в три роки до початку дії карантину 12.03.2020, а саме до 12.03.2017. З огляду на викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 12.03.2017 по 31.01.2022 року у розмірі 36\~442,94 грн. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (68,20%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1830,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial