Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

У липні 2021 року позивачі [PERSON] [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулись до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім?ї Ірпінської міської ради Київської області про стягнення грошових коштів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.08.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім?ї Ірпінської міської ради Київської області про стягнення грошових коштів передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У вересні 2021 року вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва. Позов обґрунтований тим, що 12.05.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомості, а саме: житлового будинку (частини зблокованого будинку) ліворуч від фасаду, який знаходився на стадії будівництва та споруджувався за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,025 га з кадастровим номером 3210900000:01:093:0151, що розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Проте, Попередній договір не був виконаний та Договори купівлі-продажу не були укладені між продавцем та покупцем, оскільки [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] спадкоємцями на все її майно стали: її матір - [PERSON] , син від першого шлюбу - [PERSON] та неповнолітні діти від другого незареєстрованого шлюбу: донька - [PERSON] , син [PERSON] . В інтересах [PERSON] та [PERSON] діє [PERSON] , який визнаний батьком неповнолітніх дітей на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2020. [PERSON] та [PERSON] успадкували по частці усього нерухомого майна, після смерті [PERSON] . За заявою [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , отримав від [PERSON] грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу у розмірі 154620,00 грн., що еквівалентно 6000 доларів США 00 центів, відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бандуріновою Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 566 від 12.05.2017. Відповідач отримавши кошти від покупця, зобов`язаний був віддати їх [PERSON] , проте відповідач порушив зобов`язання та з невідомих причин не передав суму коштів у розмірі 6000 доларів США 00 центів. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу у розмірі 40845,15 грн., що по курсу 27,2301 встановленим Національним Банком України від 19.07.2021 складає 1500 доларів США 00 центів згідно умов Попереднього договору купівлі-продажу нерухомості та Заяви від 10.02.2018; грошову суму інфляційних втрат у розмірі 2900,03 грн., грошову суму 3% річних у розмірі 765,45 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2100,00 грн., судові витрати на оплату судового збору у розмірі 454,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу у розмірі 40845,15 грн., що по курсу 27,2301 встановленим Національним Банком України від 19.07.2021 складає 1500 доларів США 00 центів згідно умов Попереднього договору купівлі-продажу нерухомості та Заяви від 10.02.2018; грошову суму інфляційних втрат у розмірі 2900,03 грн., грошову суму 3% річних у розмірі 765,45 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2100,00 грн., судові витрати на оплату судового збору у розмірі 454,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2021 відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2022 закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, постановлено викликати в якості свідка: [PERSON] , попередивши її про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України. Зобов`язано представника відповідача [PERSON] - адвоката Васюк Миколу Миколайовича забезпечити явку свідків в судове засідання. В судове засідання з`явився представник позивача, щодо розгляду справи за відсутності свідка не заперечував. Зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання з`явився відповідач та його представник, щодо розгляду справи за відсутності свідка не заперечували. Зазначили, що просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім?ї Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.05.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомості, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бандуріною Наталією Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за № 566 від 12.05.2017. Відповідно до умов Попереднього договору [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися не пізніше 13.11.2018 укласти між собою Договір купівлі-продажу нерухомості, а саме: житлового будинку (частини зблокованого будинку) ліворуч від фасаду, який знаходився на стадії будівництва та споруджувався за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,025 га з кадастровим номером 3210900000:01:093:0151, що розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 02.05.2018. Попередній договір не був виконаний у зв`язку зі смертю [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями на все її майно стали: її матір - [PERSON] , син від першого шлюбу - [PERSON] та неповнолітні діти від другого незареєстрованого шлюбу: донька - [PERSON] , син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.10.2020 виданого державним нотаріусом Вишневої Міської державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П. за реєстровим № 2-1510, спадкова справа № 124/2018. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували по частці, зокрема наступного нерухомого майна: житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,0250 га з кадастровим номером 3210900000:01:093:0151, що розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом № 61959278 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.10.2020, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227072561 від 06.10.2020, свідоцтва про право на спадщину за законом (на житловий будинок) від 06.10.2020, посвідчене приватним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстроване в реєстрі за № 2-1516, витягом № 61959557 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.10.2020, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227079476 від 06.10.2020. Згідно нотаріальної заяви [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бандуріновою Наталією Олександрівною та зареєстрована в реєстрі за № 141 від 10.02.2018, який діяв від імені [PERSON] , отримав від [PERSON] грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу в розмірі 154620,00 грн., що еквівалентно 6000 доларів США 00 центів, відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бандуріновою Наталією Олександрівною та зареєстрована в реєстрі за № 566 від 12.05.2017. Як вбачається з матеріалів справи, в інтересах [PERSON] та [PERSON] діє [PERSON] , який визнаний батьком неповнолітніх дітей на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2020. Після визнання батьківства [PERSON] відносно його доньки - [PERSON] та його сина - [PERSON] , його неповнолітні діти отримали нові повторні свідоцтва про народження, а саме [PERSON] , [INFO] отримала повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.09.2020. [PERSON] , [INFO] отримав повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.09.2020. Як зазначає представник відповідача, дійсно [PERSON] отримав 6000,00 доларів США, згідно з умовами попереднього договору. В подальшому, [PERSON] передав грошову кошти [PERSON] . Жодних документів від [PERSON] [PERSON] не брав, адже вони були друзями та кумами. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власнику належить сукупність прав володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд і в тому числі право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Положеннями ч. 3 ст. 640 ЦК України встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Частиною 3 статті 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 103 ЦК Уркїани встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Таким чином, у зв`язку зі смертю [PERSON] , зобов`язання за попереднім договором припинились, а тому грошові кошти, які були передані [PERSON] , мали бути повернуті саме йому, а не позивачам. Крім того, відповідно заяви [PERSON] від 29.05.2023 нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тоцької О.В., за реєстровим № 243, [PERSON] є сестрою [PERSON] , повідомлено, що [PERSON] дійсно отримав грошові кошти у розмірі 6000 доларів США, згідно з попереднім договором купівлі-продажу нерухомості. Між [PERSON] та [PERSON] існувала усна домовленість про те, що для продажу земельної ділянки потрібно вкласти гроші в будинок, аби придбати ділянку разом з будинком за хорошою ціною. Сторони дійшли згоди, що прибуток з продажу буде поділений між ними. [PERSON] маючи досвід займався безпосередньо контролем проведення будівельних та ремонтних робіт. За домовленістю між [PERSON] та [PERSON] , грошові кошти [PERSON] не повертав, які отримані за попереднім договором, а мав спрямувати грошові кошти на поліпшення будинку, який потрібно було ремонтувати. Дійсно, грошові кошти у розмірі 6000 доларів США були спрямовані саме на будівництво та проведення будівельних робіт. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві. Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17. Тобто, позивачі звернулись з передчасним позовом до відповідача, адже грошові кошти за попереднім договором мають бути повернуті за вимогою [PERSON] . Разом з цим, позивачами не надано до суду належних та допустимих доказів про звернення [PERSON] до позивачів, які б повідомили, що грошові кошти знаходяться у [PERSON] . Враховуючи викладене, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім?ї Ірпінської міської ради Київської області про стягнення грошових коштів, не підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed