Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У січні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «ІНТЕР-ПАСС-АВТО», третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] 07.12.2021 о 07 год. 50 хв., керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF FT XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] , в зчепленні з напівпричепом «HUMBAUR HSA 2006» реєстраційний номер [NUMBER] , експлуатація якого заборонена відповідно вимог п. 31.1 та п. 31.4.5 Правил дорожнього руху України, через несправність, які [PERSON] спроможний був виявити, а саме: не працювала система електронного керування та анти блокувальна система гальм EBS/ABS); керування гальмівним приводом здійснювалось виключно пневматичним приводом, не гальмувались праве переднє колесо сідлового тягача, всі праві колеса напівпричепа та ліве заднє колесо напівпричепа; механічні пошкодження шини заднього правого зовнішнього колеса сідлового тягача; понаднормовий знос малюнку протектору шин лівого переднього, правого середнього та правого заднього коліс напівпричепа; пошкодження шин правого переднього та правого заднього коліс напівпричепа; різний малюнок протектора шин задніх коліс напівпричепа та рухаючись автодорогою «Чернігів - Мена - Сосниця Грем`яч» зі сторони м. Чернігів в напрямку м. Мена, Корюківського району Чернігівської області, у порушення вимог п. 2.3 (б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожньої обстановки, технічного стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого, при застосуванні гальмування виїхав на смугу зустрічного руху, де в районі 14 км+743,6 м вказаної автодороги здійснив зіткнення з автобусом «Mersedes-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в напрямку м. Чернігова в своїй смузі руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди постраждало 18 осіб, 14 з яких загинули, а 4 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Зокрема, пасажир автобусу «Mersedes-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: черепно-лицевої травми, яка включає в себе: скальповану та забійну рани голови, подвійний перелом тіла нижньої щелепи, крововилив в м`які тканини голови; закритої травми грудної клітки, яка включає в себе: наявність в правій та лівій плевральних порожнинах сукупно близько 2400мл рідкої темно-червоної крові з домішками дрібних пухких темно-червоних згортків (гемоторакс), множинних двобічних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, вогнища забою легень з розривами легеневої плеври та тканини легень; закритої травми живота, яка включає в себе: наявність близько 150 мл темно-червоної рідкої крові з дрібними пухкими темно-червоними згортками (гемоперитонеум), розриву капсули та тканини печінки; закритих переломів обох стегнових кісток у нижніх третинах, великогомілкової та малогомілкової кісток правої гомілки в середній третині, ліктьової та променевої кісток лівого передпліччя у верхній третині, множиних саден лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, комплекс яких в сукупності має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та має прямий причин ний зв`язок із настанням смерті. Смерть [PERSON] настала [INFO] на місці події внаслідок політравми із черепно-мозковою травмою, закритою травмою грудної клітки, закритою травмою живота, закритими переломами кісток верхніх та нижніх кінцівок. 07.12.2021 за фактом настання даної ДТП було внесено відомості до ЄРДР за № 12021270000000571 з кваліфікацією діяння за ч. 3 ст. 286 КК України. Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього у вигляді загибелі [PERSON] , її близьким родичам, а саме: батькові [PERSON] та матері [PERSON] було завдано матеріальної та моральної шкоди. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією зазначеного транспортного засобу марки «DAF FT XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] , в зчепленні з напівпричепом «HUMBAUR HSA 2006» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дій якого загинула [PERSON] , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР9585718, в зв`язку з чим позивачі отримали у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» по 39 000 грн. в рахунок страхового відшкодування. Проте, сума відшкодування моральної шкоди, яку здійснив Страховик є значно меншою ніж та фактична, яку було завдано позивачам, а тому позивачі звернулись до суду з позовом до власника транспортного засобу марки «DAF FT XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] , в зчепленні з напівпричепом «HUMBAUR HSA 2006» реєстраційний номер [NUMBER] , яким спричинено ДТП - Приватного підприємства «ІНТЕР-ПАСС-АВТО», за відшкодуванням решти розміру заподіяної моральної шкоди. Враховуючи, що позивачі внаслідок ДТП втратили рідну доньку, яка була їх опорою та підтримкою, її загибель спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються до цих пір, було повністю зруйновано їх нормальне життя і ці страждання більше ніколи не будуть припинені, тому мінімальний розмір грошового відшкодування завданої їм моральної шкоди вони оцінюють в грошовому еквіваленті 500 000,00 грн, кожному. Враховуючи, що частка моральної шкоди, а саме: по 39 000,00 грн. кожному, була відшкодована позивачам за рахунок ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому вони просять стягнути з відповідача моральну шкоду завдану їм внаслідок смерті дочки в результаті дій джерела підвищеної небезпеки, в розмірі 461 000,00 грн., кожному. Також позивачі просять вирішити питання про відшкодування їм витрат на професійну правничу допомогу і стягнути з відповідача по 69 150,00 грн., на користь кожного. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Менського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання на 09 лютого 2023 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2023 року ухвалено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Лабик Р.Р. в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, будь - яких доказів чи клопотання про розгляд справи тільки з його участю до суду не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи з його обов`язковою участю або за його відсутності суду не надав. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2022 року, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 286 КК України, йому призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, за те, що [PERSON] 07 грудня 2021 року о 07 годині 50 хвилин керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Daf FT XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] , в зчепленні з напівпричепом «HUMBAUR НSA 2006», реєстраційний номер [NUMBER] , через несправності, які [PERSON] спроможний був виявити, та рухаючись автодорогою «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч» зі сторони міста Чернігова в напрямку міста Мена, Корюківського району, Чернігівської області, у порушення вимог п. п.2.3 (б), п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, з врахуванням дорожньої обстановки, технічного стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого, при застосуванні гальмування виїхав на смугу зустрічного руху, де в районі 14 км+743,6 м вказаної автодороги здійснив зіткнення з автобусом «Mercedes-BENZ 313 CDІ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в напрямку м. Чернігова в своїй смузі руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди постраждало вісімнадцять осіб, чотирнадцять з яких загинуло, зокрема [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя та померла. Смерть [PERSON] настала [INFO] . У мотивувальній частині вироку зазначено, що ПП «Інтер-Пасс-Авто», є власником сідлового тягача марки «Daf FT XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепа «HUMBAUR НSA 2006», реєстраційний номер [NUMBER] , а водій транспортного засобу - [PERSON] під час керування транспортними засобами перебував у трудових правовідносинах із ПП «Інтер-Пасс-Авто» та виконував свої трудові обов`язки водія. Даний вирок набрав законної сили 23 лютого 2023 року (а.с. 23-54). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 55). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 59). 16 грудня 2021 року [PERSON] , що діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] направив до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, Заяви на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із моральною шкодою у розмірі 39 000,00 грн., кожному (а.с. 65-68). Станом на 03 січня 2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатив позивачам страхове відшкодування моральної шкоди розмірі 39 000,00 грн., кожному, про що зазначено представником позивача у позовній заяві (а.с. 5). Відповідач ПП «Інтер-Пасс-Авто» є власником транспортних засобів, якими керував [PERSON] - автопоїзду в складі сідлового тягача марки «Daf FT XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепа «HUMBAUR НSA 2006», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (а.с.69). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами першою - четвертою статті 23 Кодексу встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Подібний висновок наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 61/8496/15-ц, провадження №14-154цс19. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки суд розглядає справу про правові наслідки дій третьої особи [PERSON] , стосовно якого ухвалений вирок суду в кримінальному провадженні, то обставини щодо наявності неправомірних дій та вчинення цих дій [PERSON] , які встановлені вироком суду, є обов`язковими. Так, обставини вчинення [PERSON] , як працівником відповідача ПП «Інтер-Пасс-Авто», під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, протиправних дій джерелом підвищеної небезпеки, власником якого є відповідач - ПП «Інтер-Пасс-Авто», внаслідок яких загинула дочка позивачів, встановлені вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2022 року, який набрав законної сили. Суд встановив, що позивачам була заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок протиправних дій [PERSON] загинула їх дитина. Моральна шкода, заподіяна позивачам, полягає у моральних стражданнях у зв`язку з перенесеним стресом внаслідок втрати рідної людини - дочки, яка була для них опорою та підтримкою, у порушенні їх звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, у фізичному болю та стражданнях. Загибла донька була незаміжня та молодого віку, тому позивачі позбавлені можливості розраховувати на підтримку доньки в майбутньому. Ця втрата для позивачів є такою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання будуть тривати і надалі. Суд дійшов висновку, що між моральною шкодою, заподіяною позивачам внаслідок смерті дочки та протиправними діями [PERSON] є безпосередній причинний зв`язок, тому моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем як власником джерела підвищеної небезпеки та як юридичною особою, працівник якої завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Враховуючи, що такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, враховуючи тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, суд дійшов висновку, що 400 000,00 грн, для кожного з них, є доведеною та буде достатньої сумою для відшкодування спричиненої їм моральної шкоди. Що стосується стягнення моральної шкоди саме з ПП «ІНТЕР-ПАСС-АВТО», то суд зазначає наступне. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Під час розгляду справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу, який належить відповідачу та яким керував [PERSON] , була застрахована в ПАТ «НАСК Оранта». Отже, відповідач, як особа, що застрахувала цивільну відповідальність водія, має обов`язок відшкодувати позивачам, як потерпілім, в порядку визначеному в статті 1194 ЦК України, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди. Суд встановив, що позивачі отримали страхове відшкодування, пов`язане з моральною шкодою в розмірі 39 000,00 грн. кожний. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача на користь позивачів по 361 000,00 грн., кожному, моральної шкоди, яка обчислена як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (400 000,00 грн. - 39 000,00 грн.). Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial