Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 11 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. У сторін по справі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] народився, донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.04.2020 року по справі №210/6657/19 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Судовим наказом №210/6790/19, 2-н/210/102/20 виданого 20.01.2020 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця з 28.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі виконавчого листа №210/6790/19, 2-н/210/102/20 виданого 20.01.2020 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, виданого на виконання вказаного судового наказу, Металургійним ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснюється виконавче провадження №63055865. 10 квітня 2020 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/7910/19 постановлено рішення, яким визначено постійне місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . 16 червня 2022 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/959/22 ухвалено вирок, яким [PERSON] визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити йому покарання у вигляді 06 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки. На сьогоднішній день [PERSON] відбуває покарання у Софіївській виправній колонії (№45). Позивач 10 січня 2023 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позов про визначення місця проживання дітей з матір`ю, оскільки з грудня 2020 по теперішній час діти проживають з матір`ю. Тому, позивачка вважає стягнення аліментів з неї для батька - відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим просить суд припинити стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів за судовим наказом виданим Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2020 року. А також виконавчий лист виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця з 23.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, визнати таким що не підлягає виконанню та відкликати його. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог про припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа про стягнення аліментів в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначає, що стягнення неможливо припинити, оскільки у позивача є заборгованість перед відповідачем більш ніж 200 000 гри., які до сіх пір не сплачено. Оскільки боргові зобов`язання не виконані - припинити стягнення законодавчо не можливо. Підставою для стягнення аліментів був судовий наказ виданий 20.01.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, тобто сам судовий наказ є виконавчим документом і жодних виконавчих листів після винесення судового наказу судом не видається. Не маючи розуміння, що є підсіяною для виконаного провадження - сторона позивача просить визнати таким що не підлягає виконанню та відкликати Виконавчий лист - якого не існує в природі і ніколи не було. Тому, дана позовна вимога не може бути задоволена, оскільки жодного виконавчого листа про стягнення аліментів не існує, а існує судовий наказ. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 11.02.2014 року перебували у шлюбі, який 29.04.2020 року було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 19,20). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] народився, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом №210/6790/19, 2-н/210/102/20 виданого 20.01.2020 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця з 28.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 21). На підставі вказаного судового наказу Металургійним відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №6305865 (а.с. 22). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року по справі №211/7910/19 визначено постійне місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2022 року по справі № 210/959/22 [PERSON] визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено йому покарання у вигляді 06 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки. Вирок набрав законної сили 19.07.2022 року (а.с. 25-36). На теперішній час діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується Довідкою з місця проживання дітей з матір`ю, Актом обстеження умов проживання від 06.06.2022 року складеного службою у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради (а.с. 11,37) Відповідно до ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої\~статті 181 СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п.17\~постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу\~статей 267 - 271 СК України\~вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини, не витрачає отримувані ним аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дітей з матір`ю, з якої стягуються аліменти на користь батька на утримання дітей, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Ст. 92 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст. 273 СК України, додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.\~182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст. 273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , не проживає з батьком [PERSON] на користь якого були стягнуті аліменти на утримання дітей, оскільки на теперішній час він відбуває покарання у Софіївській виправній колонії (№45) за вироком суду, а проживають зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За приписами ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом, діти проживає з матір`ю - позивачем по справі та перебувають на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] з дати набрання даним рішенням законної сили. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Таким чином, враховуючи те, що судом вирішено припинити стягнення з позивача аліментів за судовим наказом виданим Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2020 року, який є виконавчим документом, а отже є підставою для визнання виконавчого документу в даному випадку судового наказу таким, що не підлягає виконанню та відкликати його. Суд\~\~всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі\~1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved