Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк». третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалась на те, що [INFO] помер її син [PERSON] . 09.02.2023 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Товтин С.В. заведено спадкову справу №4/2022 після смерті [PERSON] . Вона є падкоємицею першої черги за законом, та прийняла всю спадщину після смерті сина [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав, стало відомо, що на майно померлого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Карпинською А.Ю. в межах виконавчого провадження № 45250138 накладено арешт. З огляду на те, що відповідно до відповіді начальника Відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Рівному Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~Н.Іщуквід\~13.03.2023\~№ 61705 в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості щодо наявності виконавчих проваджень відносно [PERSON] , позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.04.2023 року відкрито провадження у справі. Від представника відповідача до суду надійшли пояснення в порядку ст.182 ЦПК України від 10.05.2023 року. Вважають, що Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк`не є відповідачем у справі. Крім того вказують, що є підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1ст.255 ЦПК України. Від представника третьої особи до суду надійшли пояснення від 11.05.2023 року. Важають позов таким, що не підлягає до задоволення. 30.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження. Постанова разом з оригіналом виконавчого листа №569/12964/13-ц виданого 19.12.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області направлено АТ Комерційний Банк «Приватбанк». На даний час виконавче провадження знищене. У відділі відсутні підтвердження про погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених позовних вимог. Інші учасники справи будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2018, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Згідно Інформації з ДРРП на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна станом на 02.03.2023 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Згідно з копією листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Товтин С.В. від 04.04.2023 за №30/01-16 відповідно до відомостей з Інформації з ДРРП на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна на майно [PERSON] , внесено запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.11.2014 №16973784 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 03.11.2014, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Карпинською А.Ю. в межах виконавчого провадження № 45250138. Відповідно до копії листа начальника Відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Рівному Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~Н.Іщуквід 13.03.2023 №61705, згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі перебувало ВП № 45250138\~з примусового\~виконання виконавчого\~листа №569/12964/13-ц\~виданого 19.12.2013 Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості. У межах ВП № 45250138 накладено арешт на майно [PERSON] на підставі постанови про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2014. 30.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження. Постанова разом з оригіналом виконавчого листа №569/12964/13-ц виданого 19.12.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області направлено АТ Комерційний Банк «Приватбанк». На даний час виконавче провадження знищене. Згідно Довідки від 04.04.2023 №29/01-16 виданої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Товтин С.В. заведено спадкову справу №4/2022 [PERSON] є падкоємицею майна померлого [INFO] [PERSON] . Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України). Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. В постанові ВП/ВС від 08 листопада 2019 року прийнятій за результатами розгляду справи №643/3614/17 висловлено правовий висновок про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. В постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 563/1265/14-ц, від 16 березня 2021 року справа № 476/112/19 (які за суб`єктним складом та фактичними обставинами схожі), зроблено правовий висновок про те, що Верховним Судом також враховано, що в результаті вчинення дій з примусової реалізації майна позивачів щодо нього виникли певні права у інших осіб, які не є учасниками виконавчого провадження, відповідно виник спір про право цивільне щодо такого майна, що підлягає вирішенню у порядку позовного провадження. Виходячи з того, що предметом позову є скасування арешту з майна боржника, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання рішення суду, приймаючи до уваги, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який не може оформити своє право власності у порядку спадкування, вбачається наявність спору про захист права власності, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У частині 1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника, проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню та на підставі п. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки(ст. 1261 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до сталої судової практики та приписів матеріального права, які регулюють спадкові правовідносини, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. Згідно ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. На даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує, протилежного суду не надано. З огляду на відповідь надану Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці щодо відсутності виконавчого провадження в якому боржником є [PERSON] , що унеможливлює вирішення питання виконавчою службою про зняття арешту з майна останнього, та зважаючи на те, що його наявність перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач в інший спосіб, позбавлена можливості захистити своє порушене право на спадкове майно. Згідно із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 листопада 2019 року по справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved