Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] (далі-позивачка) звернулася до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші ком» (далі-відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю « ФК «Преміум Актив» (далі- відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» (далі- відповідач 3), у якій прохає суд, після зміни предмета позову, визнати договір позики №2708420808-1613137 від 26.07.2021, укладений між нею та відповідачем1, недійсним, застосувати наслідки недійсності правочину. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 26.07.2021 вона уклала з ТОВ «ФК «Є Гроші ком») договір позики №2708420808-1613137 (далі-Договір позики),відповідно до умов якого вона отримала грошові кошти у розмірі 8500,00 гривень на строк до 22.08.2021. Договір позики укладений в електронній формі шляхом відправлення заявки для отримання позики та надання паспорту з витягом та картки платника податків. 14.09.2021 вона виконала зобов`язання за Договором позики, шляхом перерахування на рахунок відповідача 1 грошових коштів в сумі 9800,00 гривень. Не зважаючи на зазначене, в її особистому кабінеті за Договором позики продовжують нарахувавти пеню та відсотки. Позивачка зазначає, що враховуючи те, що вона отримала від відповідача1 позику у розмірі 8500, 00 гривень, сума процентів за користування позикою згідно умов Договору позики становить 8500 гривень, згідно частиною 2 статтв 21 Закону України «Про споживче кредитування» пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не повинна перевищувати 2275 гривень, разом з цим їй нарахована пеня за Договором позики у розмірі 16708,75 гривень, Крім того, в порушення вимог частини 1 статті 1048 ЦК України , поза межами строку кредитування ( з 26.07.2021 по 28.07.2021), їй нараховані відсотки на суму 17190,00 гривень,, разом з цим, проценти за користування позикою в період з 22.07.2021 по 26.08.2021, нею сплачені у повному обсязі. Також, в порушення статті 18 Закону України» Про захист прав споживача», в її особистому кабінеті нечітко визначені витрати на послуги на суму 4277 гривень, що свідчить про їх нікчемність. Крім того, позивачка зазначила, що в ході підписання Договору позики, в порушення вимог частини 2 статті 11 Закону України « Про захист прав споживачів» її належним чином не було проінформовано про всі умови договору, зокрема, щодо наявних форм кредитування, варіантів повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість дострокового повернення кредиту, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Надана таблиця свідчить про те, що розрахунок повернення коштів надано один, а нарахування проводилия шахрайським способом. Сам документ був надрукований дрібним шрифтом, що в силу проблем із зором вона була позбавлена можливості з ним ознайомитися. Взагалі, укладення Договору позики відбулося в умовах поспіху, а тому, документ був підписаний фактично на основі довіри до представника банку, які запевняли, що все буде добре і жодних проблем з погашенням кредиту не виникне. Враховуючи зазначене, позивачка вважає, що положення Договору позики суперечить Конституції України, ЦК України, Закону України « Про захист прав споживачів», Закону України «Про захист персональних даних», а отже є недійсним відповідно до статті 230 ЦК України. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2021 за клопотанням позивачки залучено до участі у справі у якості співвідповідачів ТОВ " ФК Преміум Актив", ТОВ "Кредитпромінвест". 13.07.2022, представником відповідача1, електроним шляхом подано до суду письмові пояснення у справі, зі змісту яких вбачається, що позивачка в порушення умов Договору позики не повернула позику у встановлений строк, у зв`язку з чим проценти за користування позикою були нараховані за базовою процентною ставкою, передбаченої пунктом1.5.1 Договору позики. При цьому звертає увагу, що відповідач1 не підвищував проценти та не нараховував їх після спливу строку кредитування так само, як і неустойку, що вбачається з розрахунку заборгованості. Крім того зазначив, що з огляду на те, що 07.10.2021 відповідач 1 відступив своє право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредитпромінвест» , ТОВ «ФК «Є Гроші ком» не є стороною правочину, не має відомостей щодо стану виконання та\\або чинності Договору позики, а також є неналежним відповідачем у даній справі. 14.10.2022, представником відповідача2, електроним шляхом подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що 01.12.2021 ТОВ «ФК «Преміум Актив» придбало право вимоги за Договором позики на підставі договору факторингу №2021-12-15П з ТОВ «Кредитпромінвест» на суму 7088,09 гривень, після придбання права вимоги додаткові нарахування не здійснювались. Також зазначив, що Договір позики позивачкою було підписано одноразовим ідентифікатором та отримано грошові кошти, якими вона скористалась. Позивачка отримала усю необхідну інформацію при укладені кредитного договору та при отриманні кредитних коштів. Підписавши Договір позики позивачка погодилася з його істотними умовами, при цьому із заявами про надання додаткової інформації або роз`яснення певних положень договору до відповідача1 позивачка не зверталася та не скористалася наданим частиною 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» правом на відкликання згоди на укладення Договору позики. Позивачка усіма способами намагається уникнути відповідальність за кредитними зобов`язаннями. Крім того, представник віповідача2 зазначив, що обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав, передбачених статтею 230 ЦК України та статей 11,18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, позивачка зобов`язана довести правову та фактичні підстави своїх позовних вимог. Посилання на несправедливість окремих умов договору не тягне за собою визнання недійснм такого договору в цілому. Оскільки позивачкою не надано суду належних і допустимих доказів на спростування презумпціх можливості та обов`язку знати про стан своїх майнових прав, зокрема з моменту укладання та підписання оспорюваного договору 11.06.2020, суд повинен виходити того, що саме з цього дня позивачка могла дізнатися про порушення її прав, а отже в неї було право скористатись частиною 6 статті11 Закону України «Про захист прав споживачів», що є підставою відмовити у задоволені позову. 09.11.2022, позивачкою, електроним шляхом подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивачка вказала на те, що у відзиві не має доказів того, що кошти не були сплачені, а до поданої нею позовної заяви додається квитанція про сплату. Також не спростовані дані про те, що представники компанії усілякими способами намагалися вплинути на позивача. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.04.2023 підготовче провадження у цивільній справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 31.05.2023, позивачка не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. В матеріалах справи містяться заяви [PERSON] , подані до суду електронним шляхом, у яких позивачка повідомляє про те, що не має можливості прибути до суду, тому просить справу розглянути без її участі. У судове засідання, призначене на 31.05.2023, представник відповідача ТОВ «ФК «Преміум Актив» не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представником відповідача за довіреністю подано заяву з проханням розглядати справу без участі представника відповідача ТОВ «ФК «Преміум Актив», з урахуванням наданих заперечень (відзив) від 13.10.2022, проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в повному обсязі. У судове засідання, призначене на 31.05.2023, представник відповідача ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі. У судове засідання, призначене на 31.05.2023, представник відповідача ТОВ «Кредитпромінвест» не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі. Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на те, що неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 липня 2021 року між [PERSON] (надалі - позивачка) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є Гроші ком» (надалі - відповідач 1) в електронному вигляді було укладено Договір позики «Льготний» № 2708420808-1613137 (далі - Договір позики). Згідно пункту 1.1. договору позики позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 8500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у пункті 1.5 цього договору. Позика надається за вирахуванням комісії вказаної в пункті 1.4. договору з суми, що підлягає одержанню позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] . Пунктом 1.1.1 Договору визначено, що 1.1.1 позика надається на умовах "Програми лояльності". Під "Програмою лояльності" розуміється отримання й використання позичальником СМС-повідомлень, що містять унікальний набір символів, активація яких надає право на отримання грошових коштів у позику на найбільш вигідних умовах, а саме зменшення процентної ставки згідно пункту 1.5 на 90%. Правила використання промокодів розміщені на веб-сайті позикодавця еe-groshi.com. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з зазначеними правилами використання промокодів. Позика надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту позикодавця (https://e-groshi.com), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (пункт 1.2 Договору позики). Згідно пункту 1.6. Договору позики позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим договором або чинним законодавством України. Відповідно до пункту 1.3. договору позики строк позики за цим Договором складає 28 днів, позика має бути повернута до 22.08.2021 включно. Винагороду позикодавця складає одноразова комісія у розмірі 2,5%, але не менше 100,0 грн. від суми позики, вказаної в пункті 1.1. Договору позики, що підлягає сплаті в момент надання позики та утримується позикодавцем згідно пункту 1.1. цього договору. Також комісія за обслуговування позики складає 0,1 % від суми позики, вказаної в пункті 1.1. договору позики, щоденно. Комісія за обслуговування позики нараховується протягом строку указаного у пункті 1.3 Договору та збільшується до 0.35% від суми позики за кожен день обслуговування у разі продовження строку дії позики за ініціативою Позичальника або прострочення виконання. У разі прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником, комісія за обслуговування перераховується за весь строк кредитування та встановлюється на рівні 0,35 % за кожен день обслуговування. З метою надання можливості позичальнику самостійно, безперешкодно та у будь-який час отримувати інформацію щодо його кредитних зобов`язань за договором позикодавець забезпечує функціонування особистого кабінету позичальника, створеного на сайті www.e-groshi.com, протягом усього строку користування позичальником кредитними коштами. Комісія за обслуговування особистого кабінету позичальника складає 10,00 гривень за тиждень та нараховується з другого дня після отримання позичальником позики та до дня повернення позики (п.с. 1.4, 1.4.1, 1.4.1.1, 1.4.2 договору позики). Пунктом 1.5 договору позики визначено строк та відсоток за правомірне використання коштів за договором позики за фактичну кількість календарних днів користування позикою на умовах передбачених п.п. 1.5.1- 1.5.3 договору позики. Так, протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 Договору, розмір відсотоків за користування коштами складає: - 2.00 % від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 730% річних У разі дострокового повернення всієї суми позики, позичальник повинен сплатити проценти за фактичний строк користування позикою, встановлений пунктом 1.3 Договору. Орієнтовна загальна вартість позики складається із розміру суми позики, тобто суми коштів, яка надана позичальнику згідно пункту 1.1. цього Договору та загальних витрат за договором, тобто витрати позичальника, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням суми позики, включаючи проценти за користування, комісії та супровідні послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням суми позики, які сплачуються позичальником згідно умов цього Договору, та становить 9514.5 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за позикою розраховується позикодавцем у відповідності до правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 11.02.2021 за № 16 та визначається у графіку платежів цього договору, що наведений в додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору. У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком до договору позики №2708420808-1613137 від 26.07.2021 зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період становить 8500 гривень, датою погашення є 22.08.2021, проценти за користування кредитом - 476 гривень, комісія за використання - 238 гривень, комісія за видачу - 212,50 гривень, комісія за обслуговування ОК - 40 гривень, комісія за смс-інформування - 48 гривень, а разом до сплати 9514,50 гривень. Розділом 1.1 Графіку розрахунків встановлено: кредит - 8500 гривень, проценти - 476 гривень, комісія за користування коштами - 326 гривень. Деталізована інформація щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні відсотків за користування коштами у відповідності до пункту 1.5.1 Договору, комісій та плати за супровідні послуги зазначена у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 1.7 Договору позики). Пунктом 4.3 - 4.3.2 Договору передбачено, що у разі прострочення виконання цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити 4.00 % від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. У разі прострочення сплати заборгованості за цим договором більше ніж на 30 календарних днів, пеня згідно пункту 4.3. цього договору збільшуються на 2 %. Тобто загальна сума з 31 дня прострочення буде становити 6 % від суми позики за кожен день прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю. У разі прострочення сплати заборгованості за цим договором більш ніж на 61 днів, позичальник зобов`язується додатково сплатити штраф у розмірі половини (50%) суми позики, визначену відповідно пункту 1.1. Договору. Штраф включає в себе витрати позикодавця на повідомлення різними способами (телефонним дзвінком, смс-повідомленням, надсиланням поштових повідомлень, повідомлень на електронну адресу) позичальника про заборгованість, розшук позичальника для врегулювання у досудовому порядку спору, та інші витрати пов`язані з захистом своїх прав позикодавцем. Згідно пункту 8.2 Договору позики, уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Фінансова компанія «Е Гроші ком», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, текст яких розміщено на сайті позикодавця. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), згідно зі статтями 641, 644 ЦК України, на укладення договору позики, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Розділом 2 Правил встановлені умови та порядок укладення договорів зі споживачами фінансових послуг. Так, на сайті відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші ком» - https://e-groshi.com, розміщені Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Фінансова компанія «Е Гроші ком». Розділом 3 Правил встановлений порядок надання кредиту та підписання електронного договору. За умовами вказаного розділу, з метою отримання кредиту позичальник заповнює на сайті Товариства заявку в електронному вигляді. У заявці позичальник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. Згідно з пунктом 3.4 Правил за результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутентифікації платіжної картки позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Відповідно до пункту 3.12 Правил товариство інформує позичальника про прийняте рішення щодо видачі кредиту СМС-повідомленням на телефонний номер та електронним листом на електронну пошту позичальника, зазначені у заявці, а також відповідним повідомленням в особистому кабінеті. Згідно пункту 3.15 Правил у випадку схвалення заяви інформаційно-телекомунікаційна системи товариства генерує електронний договір, який стає доступним для ознайомлення в особистому кабінеті, з одночасною відправкою позичальнику одноразового ідентифікатора в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником у заявці. Введення позичальником одноразового ідентифікатора у відповідне поле під текстом Електронного договору та направлення його до інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства шляхом натискання кнопки «Так» змінює дані в електронній формі, додаючи їх до інших електронних даних, створених під час заповнення заявки позичальником в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Вчинення позичальником вказаних вище дій і зміна даних в системі товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, згідно з пунктом 8.5 Договору позики, позичальник підтверджує, що: до укладення цього Договору позичальник отримав від позикодавця інформацію, що визначена у частині другій статті 12, статті 12-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,а також всю необхідну інформацію про споживчий кредит і умови кредитування відповідно до норм чинного законодавства України (в т.ч. відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». Позичальник погодився з тим, що вся надана йому інформація є повною і зрозумілою і надана без нав`язування придбання фінансової послуги позикодавця; - позичальник повідомлений про свої права згідно статті 8 Закону України «Про захист персональних даних», про обсяг персональних даних, мету їх обробки, та те, що володільцем та розпорядником персональних даних є Позикодавець та не заперечує проти використання своїх персональних даних позикодавцем з дотриманням умов цього Договору та чинного законодавства України. Також, як визначено у пункті 1.1.1 Договору позики, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з зазначеними правилами використання промокодів. На виконання вказаного пункту договору його підписано [PERSON] електронним підписом, про що міститься відмітка в пункті 9 договору «Реквізити та підписи сторін». Так, на сайті відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші ком» - https://e-groshi.com, розміщені Правила використання промокодів. Пунктами 2.6 - 2.10 Правил використання промокодів визначено наступне. Промокод дає право учаснику отримати кредит на більш вигідних для нього умовах. Активація промокоду здійснюється шляхом введення його в спеціальне поле на сайті товариства при дотриманні встановлених для його застосування вимог. Активація учасником промокоду означає його згоду з цими правилами, з умовами використання відповідного промокоду і наслідками його застосування. Після активації промокоду при дотриманні правил його використання, учаснику надається право на знижку в розмірі та на умовах згідно з правилами відповідного промокоду, зазначеними в матеріалах, з якими такий промокод був отриманий учасником. Знижка поширюється на весь строк дії договору позики. У разі порушення учасником умов договору позики, не виконання або виконання не у повному обсязі чи не у встановлені строки - знижка за промокодом не застосовується. Відміна промокоду не є зміною суттєвих умов договору позики в односторонньому - порядку. У випадку порушення учасником умов договору позики сума до повного погашення та/або рівень відсотків за весь строк користування позикою обраховуються виходячи з діючих продуктів ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші ком» без урахування промокоду». 07 жовтня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Є Гроші ком» (Клієнт) було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 2021-10-2К, у відповідності до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор приймає і зобов`язується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта згідно Договорів (див. додаток №1), укладених між Клієнтом та Боржниками та надалі ці договори іменуються "Основні договори". В силу цього Договору Фактор займає місце Клієнта (як Кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимог за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Реєстру переданих прав вимог (Додаток № 1 до Договору), а також вимоги, які виникнуть в майбутньому. Зобов`язані особи (Боржники). Зобов`язання Клієнта перед Боржниками за Основними договорами, які полягають у наданні грошових коштів у кредит, на момент укладання цього Договору Клієнтом виконані повністю. Згідно з даними витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №2021-10-2К від 07.10.2021 Акту прийому-передачі Прав Вимоги зідно Договору факторингу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Є Гроші ком» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» прийняло право вимоги за грошовими зобов`язаннями до [PERSON] , номер договору 2708420808-1613137 від 26.07.2021. 01 грудня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» (Клієнт) було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 2021-12-15П, у відповідності до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор приймає і зобов`язується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта згідно Договорів (див. додаток №1), укладених між Клієнтом та Боржниками та надалі ці договори іменуються "Основні договори". В силу цього Договору Фактор займає місце Клієнта (як Кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимог за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Реєстру переданих прав вимог (Додаток № 1 до Договору), а також вимоги, які виникнуть в майбутньому. Зобов`язані особи (Боржники). Зобов`язання Клієнта перед Боржниками за Основними договорами, які полягають у наданні грошових коштів у кредит, на момент укладання цього Договору Клієнтом виконані повністю. Згідно з даними витягу з Додатку №1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 2021-12-15П від 01.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» прийняло право вимоги за грошовими зобов`язаннями до [PERSON] , номер договору 2708420808-1613137 від 26.07.2021, борг тіла 4862 гривень, борг послуг 2226,09 гривень, борг всього 7088,09 гривень. Судом не встановлено, що вищевказані договори про відступлення прав вимоги оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи. Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована. Суд зазначає, що за правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, вискладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 у справі №234/8079/20. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 частини1 статті 3 вказаного Закону зазначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено та не заперечується сторонами, зокрема позивачкою, що 26.07.2021 між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші ком» укладено Договір позики «Льготний» № 2708420808-1613137, договір укладений у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника та позикодавця. Крім того між позивачкою та ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші ком» підписано графік платежів, форма якого затвержена Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 №16 «Про затвердження Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Графік платежів містить розрахунок суми процентів за користування позикою та терміном повернення позики, складений у двох екземплярах та є невідємною частиною спірного договору. Згідно з частиною другою статті 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи-споживача, враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини третьої статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про електронну комерцію, права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів". Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів". Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до пукту 1 частини 2 статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, крім положень щодо: врегулювання простроченої заборгованності; попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також про право кредитодавця та/або нового кредитора залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію. Попередження про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію обов`язково має включати інформацію про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки), про право споживача на звернення до Національного банку України щодо недотримання зазначених вимог кредитодавцем та/або новим кредитором, та/або колекторською компанією, а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості, та інформацію про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України за незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про третіх осіб; права споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості. Згідно пункту 1.3 договору позики строк кредитування за цим Договором складає 28 календарних днів, позика має бути повернута у термін до 22.08.2021 року включно. А отже, на правовідносини, що склались між сторонами положенння Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється. Частина 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», передбачала обов`язок фінансових установ перед укладенням договору про надання фінансових послуг повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про:1) особу, яка надає фінансові послуги:а) найменування (для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг;б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності);в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги;г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків;ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги;д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги;2) фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат;3) договір про надання фінансових послуг:а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг;б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору;в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується);г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій;ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору;д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги;4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг:а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг;б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати споживачу, несе відповідальність, передбачену статею 411 цього Закону. Автоматичної недійсності укладеного між сторонами правочину, у разі порушення вказаних вимог закону, не виникає. На споживача покладається тягар доведення нечесної підприємницької практики шляхом введення споживача в оману, якщо під час пропонування послуг споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Положеннями частин 1,3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тягар спростування презумпції правомірності правочину (або окремих його умов) покладається саме на позивача. При цьому, відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно статті 233 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв`язку з вчиненням цього правочину. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зі змісту оспорюваного договору позики вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зокрема розмір наданого кредиту, строк користування ним, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов`язки кредитодавця і позичальника, відповідальність сторін. Підписуючи спірнй договір позивачка підтвердила, що вона отримала від позикодавця інформацію, що визначена у частині другій статті 12, статті 12-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,а також всю необхідну інформацію про споживчий кредит і умови кредитування відповідно до норм чинного законодавства України (в т.ч. відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті11 Закону України «Про захист прав споживачів», частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, позивачка погодилася з тим, що вся надана їй інформація є повною і зрозумілою і надана без нав`язування придбання фінансової послуги позикодавця. Відповідно до пункту 7.3.1 Договору позики позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про кримінвльну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України за незаконне збирання, зберігання, використання , пощирення конфіденційної інформації про третіх осіб. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що на виконання умов Договору позики ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші ком» перерахувало 26.07.2021 на банківську карту позивачки [PERSON] грошові кошти в сумі 8500 гривень. Позивачка частково виконувала вимоги укладеного між сторонами спірного договору, періодично здійснюючи платежі на погашення заборгованості відповідно до графіку платежів. При цьому, без заперечень отримуючи кошти, сплачуючи протягом певного часу періодичні фіксовані платежі згідно з умовами спірного договору, [PERSON] погоджувалася з умовами Договору позики, не порушувала питання про його розірвання чи визнання недійсним через ненадання позикодавцем своєчасної та достовірної інформації про послугу, отже, її волевиявлення, як учасника правочину, було вільним і відповідало внутрішній волі, а правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З огляду на зазначене, суд вважає посилання позивачки на не ознайомлення її відповідачем1 перед укладенням електронного договору з інформацією щодо умов кредитування та настання ризиків, є безпідставними, ґрунтуються виключно на припущеннях позивачки, які не можуть бути покладені в основу доказування, та спростовуються фактичними обставинами справи, а також змістом самого договору позики. Крім того, доводи позивачки в тій частині, що умови Договору є такими що обмежують права споживача оскільки відповідно до положень 5 Закону України "Про захист прав споживачів" є несправедливими, суд не приймає з огляду на те, що відповідно до статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Як вище зазначалося судом, оскільки кредит надавався строком на 28 днів, на дані правовідносини, які склались між сторонами вказаний Закон України "Про споживче кредитування"не поширюється. Позивачкою в обґрунтування своїх вимог не надано належних,допустимих та достатніх доказів, якими б підтверджувалося, що цей правочин був нею укладений на вкрай невигідних умовах. Грошові зобов`язання, що виникли у позивачки на підставі спірного договору, розраховані за єдиними типовими правилами, що передбачені для договорів, що укладаються відповідачем з іншими позичальниками. Розмір грошового зобов`язання залежить від суми позики і не залежить від будь-яких, передбачених лише для цього договору, вкрай невигідних умов. Крім того, за умови своєчасного виконання зобов`язання позивачкою у строки, що визначені Договором позики, його умови не є такими, що можуть розглядатися як вкрай несправедливі для позичальника, як споживача фінансової послуги. Форма укладання договору в електронній формі, виключає можливість безпосереднього впливу позикодавця на позичальника під час укладання договору. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання договору позики недійсним, оскільки відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», спірний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивачки та вимогам ЦК України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та Правилам надання фінансових кредитів Товариства. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed