Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 квітня 2023 року звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що він є власником частини земельної ділянки загальною площею 3,2152 га з кадастровим номером 5921255100:09:001:0042 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великописарівської селищної ради. Підставою придбання цієї земельної ділянки є договір купівлі-продажу, укладений ним з [PERSON] 02 грудня 2016 року та посвідчений державним нотаріусом Перлік Т.М. В свою чергу [PERSON] отримав вказану частину земельної ділянки в порядку спадкування відповідно до свідоцтва про право на спадщину, що видане Великописарівською державною нотаріальною конторою 31 жовтня 2016 року, після смерті [INFO] [PERSON] . Інша частина земельної ділянки не оформлена у нотаріальному порядку, оскільки спадкоємець є громадянином Російської Федерації та свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав. 14 березня 2023 року позивач уклав з ФГ «Світанок» договір оренди належної йому на праві власності частини земельної ділянки загальною площею 3,2152 га з кадастровим номером 5921255100:09:001:0042 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великописарівської селищної ради. Цей договір він подав для державної реєстрації до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великописарівської селищної ради. 23 березня 2023 року державним реєстратором Максименком Д.О. постановлено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій договору оренди землі від 14 березня 2023 року з підстави відсутності згоди співвласника земельної ділянки. Отримати таку згоду наразі неможливо. Вважає, що порушено його право власника нерухомого майна, тому просить суд усунути перешкоди у праві власності та зобов`язати державного реєстратора здійснити державну реєстрацію договору оренди землі. В судове засідання від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує, судові витрати залишає за собою /а.с. 20/. Представник відповідача Великописарівської селищної ради в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 39/. Суд вважає за можливо провести судове засідання без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] є власником частини земельної ділянки площею 3,2152 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області, кадастровий номер 5921255100:09:001:0042, яку він придбав відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки у громадянина Російської Федерації [PERSON] , укладеного 02 грудня 2016 року та посвідченого державним нотаріусом В-Писарівської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1408 / а.с. 5-6/. 14 березня 2023 року [PERSON] уклав з Фермерським господарством «Світанок» договір оренди землі, предметом якого є належна йому частина земельної ділянки загальною площею 3,2152 г, що розташована на території Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області, кадастровий номер 5921255100:09:001:0042 / а.с. 7-8/. 23 березня 2023 року позивач звернувся з письмовою заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великописарівської селищної ради про реєстрацію договору оренди землі від 14 березня 2023 року. 28 березня 2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Максименком Денисом Олександровичем прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій за № 66958208 з підстав відсутності згоди іншого співвласника земельної ділянки /а.с. 9/. В судовому засіданні досліджені матеріали спадкової справи за № 155 від 29 жовтня 2015 року після смерті [INFO] [PERSON] , з яких слідує, що спадкоємцями після її смерті є два сина, громадяни Росії, [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] частину спадщини прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2016 року, зокрема, на частину земельної ділянки площею 3,2152 га, розташованої на території Великописарівської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5921255100:09:001:0042, реєстровий номер 1227. [PERSON] 29 жовтня 2015 року подав заяву до В-Писарівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, зареєстрованої в реєстрі за № 1311, свідоцтва про про право на спадщину за законом на спадкове майно не отримав /а.с. 21- 34/. Приписами частини 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону одними із загальних засад є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані. Водночас, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. В ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено підстави для відмови в державній реєстрації прав: - заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; - заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; - подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; - наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими - правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; - наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; - заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; - після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; - документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; - заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; - заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; - заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Отже, державний реєстратор зобов`язаний перевіряти подані документи на відповідність вимогам цього Закону та на відповідність заявленим правам. В ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» передбачено підстави для державної реєстрації прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: - укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; - свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; - свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; - виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; - свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; - свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; - рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; - державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; - судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; - ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; - заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; - рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; - рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; - 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; - інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. - укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дублікат; - свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; - видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; - свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат; - рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; - державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, виданий до 1 січня 2013 року; - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; - ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; - заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; - рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; - рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; - інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, далі - Порядок. Пунктами 6- 7, 18 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса; для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. За результатами розгляду заяви та документів, поданих для державної державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності , здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка загальною площею 3,2152 га з кадастровим номером 5921255100:09:001:0042 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великописарівської селищної ради, перебуває у спільній частковій власності. ЇЇ власниками є позивач по справі [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по частині у кожного. [PERSON] спадщину на частини цієї земельної ділянку прийняв, але юридично не оформив. На даний час він є громадянином Росії, країни-агресора, постійно проживає на території цієї країни. Тому у позивача відсутня реальна можливість отримати згоду на передачу в оренду своєї частини земельної ділянки. Відповідно до частин 1-2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником частини земельної ділянки, яку передав в оренду Фермерському господарству «Світанок» відповідно до договору оренди землі від 14 березня 2023 року, в проведенні державної реєстрації якого йому відмовлено через відсутність згоди іншого співвласника, то суд вважає за необхідне захистити право вланості позивача шляхом зобов`язання державного реєстратора провести реєстраційні дії. Судові витрати по сплаті судового збору на підставі заяви позивача залишити за ним.

Outcome: approved