Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] ,, (далі - відповідач), в якому вказав, що з 24.12.2010р., перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві за №1654 від 24.12.2010 року. Станом на день подання цього позову позивач та відповідачка перебуваємо у шлюбних відносинах. З моменту укладення шлюбу нами було придбане наступне майно: 01.03.2021року відповідачка придбала земельну ділянку розміром 5,1521га для ведення індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада. Кадастровий номер 322188240:20:280:6016 у третьої особи - [PERSON] (Продавець) на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.03.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 622. Право власності було зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Надалі, зазначена земельна ділянка була розмежована на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3221882400:20:280:6025 площею 0,0100га та 3221882400:20:280:6024 площею 5,1421га. А в подальшому - об`єднана в єдину земельну ділянку за кадастровим номером 3221882400:20:280:6030 загальною площею 5,1521га. Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість останньої складає 3 011 227,56грн. на день подання цього позову. З огляду на той факт, що вони з дружиною не можемо дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема земельної ділянки 3221882400:20:280:6030 площею 5,1521га, є підстави для звернення до суду із цим позовом в порядку ст. 16 ЦК України для захисту права шляхом його зміни та визнання, оскільки на момент купівлі цієї земельної ділянки між ними існувала усна домовленість про наступний її продаж на початку серпня 2021р., а станом на момент подання позову Відповідачка відмовляється її продавати. Оскільки, майно було придбане Відповідачкою в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вищезазначене майно, шляхом припинення за Відповідачкою права на частку у майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме - земельній ділянці кадастровий номер 3221882400:20:280:6030 площею 5,1521га та визнання за позивачем права приватної власності на вказану земельну ділянку в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В свою чергу позивач пропоную передати відповідачці шляхом припинення його права на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя у частині, що дорівнює 10% та збільшення на користь відповідачки частки у об`єкті права спільної сумісної власності на 10% у майні, що було придбане ними під час шлюбу та є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 3222783800:05:005:0062, придбана під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу № 01/02/18 від 28.02.2018р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим номером 1673, таким чином здійснити рівноцінний обмін частками у спільному майні подружжя з частковою компенсацією вартості частки в натуральному грошовому вигляді на користь відповідачки. Позивач, враховуючи наведене та посилаючись на ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71, 74 СК України, ст. 372 ЦК України, виходячи з принципу рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, в порядку поділу майна подружжя, просить суд: 1.Здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом: визнання за позивачем права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221882400:20:280:6030, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада. 2.Зобов`язати Державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внести відповідні зміни щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221882400:20:280:6030 за Позивачем на підставі рішення суду. 3.Зобов`язати Відділ у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру України внести зміни до Державного земельного кадастру (до технічної документації із землеустрою) про власника земельної ділянки кадастровий номер 3221882400:20:280:6030 щодо права власності на неї у Позивача на підставі рішення суду. 4.Здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом: припинення права спільної сумісної власності Позивача на земельну ділянку кадастровий номер 3222783800:05:005:0062, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Липівська сільська рада та визнання за Позивачем права спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку у розмірі 40/100 (40 частки від 100 часток); припинення права спільної сумісної власності Відповідача на земельну ділянку кадастровий номер 3222783800:05:005:0062, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Липівська сільська рада та визнання за Відповідачем права спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку у розмірі 60/100 (60 частки від 100 часток). 5.Зобов`язати Державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внести відповідні зміни щодо реєстрації права спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222783800:05:005:0062 за Позивачем та Відповідачем на підставі рішення суду. 6.Зобов`язати Відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру України внести зміни до Державного земельного кадастру (до технічної документації із землеустрою) про власників земельної ділянки кадастровий номер 3222783800:05:005:0062 щодо права спільної часткової власності на неї у Позивача та Відповідача на підставі рішення суду. Також позивач просив судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 06.06.2022 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.09.2022 року, яке було відкладено останній рас на 31.05.2023 року встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання 31.05.2023 року сторони не прибули. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у її відсутності, а позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. З 24.12.2010 року по теперішній час [PERSON] та [PERSON] , перебуваємо у шлюбі, що підтверджується серія 1-БК № 154890 про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві за №1654 від 24.12.2010 року. Судом встановлено, що [PERSON] , за час перебування з позивачем у шлюбі, було придбано земельну ділянку розміром 5,1521га для ведення індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська Рада. Кадастровий номер 322188240:20:280:6016 у третьої особи - [PERSON] (Продавець) на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.03.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 622. Право власності було зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Надалі, зазначена земельна ділянка була розмежована на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3221882400:20:280:6025 площею 0,0100га та 3221882400:20:280:6024 площею 5,1421га. А в подальшому - об`єднана в єдину земельну ділянку за кадастровим номером 3221882400:20:280:6030 загальною площею 5,1521га. Також подружжя має спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку кадастровий номер 3222783800:05:005:0062 (придбана під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу № 01/02/18 від 28.02.2018р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим номером 1673; витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та з державного земельного кадастру додається). Оскільки, майно було придбане Відповідачкою в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вищезазначене майно, шляхом припинення за Відповідачкою права на частку у майні, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме - земельній ділянці кадастровий номер 3221882400:20:280:6030 площею 5,1521га та визнання за ним права приватної власності на вказану земельну ділянку в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказане вище майно не передано в іпотеку та не перебуває під забороною. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються зокрема Сімейним кодексом України (далі - СК України). Законом, що регулює, в тому числі, майнові права подружжя є Сімейний кодекс України, а також на ці правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що регулює правовий статус спільного майна. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України ). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно як установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання. У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання». Поряд з тим, згідно із частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача.

Outcome: approved