Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи його тим, що вони є співвласниками 1/5 частки житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] та співвласниками 1/5 частки земельної ділянки кадастровий номер 7110800000:02:004:0613, площею 0,0064 га, яка розташована за тією ж адресою. Інші два співвласники житлового будинку та земельної ділянки, які знаходиться по [ADDRESS] є діти позивача [PERSON] : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми та не можуть представляти інтереси в суді самостійно. В належній їм на праві спільної приватної власності частці житлового будинку зареєстровано 5 осіб: [PERSON] , троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також відповідач [PERSON] . З 2019 року [PERSON] систематично вчиняє насильство по відношенню до позивача [PERSON] в присутності дітей, чим створює загрозу життю та здоров`ю всіх членів родини, що проживають у будинку. Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відносно потерпілої [PERSON] . Неодноразово відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї. Крім того, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2022 до [PERSON] було застосовано заходи обмеження відносно [PERSON] терміном на 6 місяців. Проте протягом листопада-грудня 2022 року відповідач ігнорував вимоги обмежувального припису та продовжував вчиняти протиправну поведінку відносно [PERSON] . Добровільно знятися, з реєстрації місця проживання відповідач не бажає, тому з даним позовом позивачі вимушені звернутися до суду. Ухвалою судді від 30.03.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 22 травня 2023 року відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Із досліджених доказів встановлено, що відповідно до договору дарування 1/5 частки у праві власності на житловий будинок від 25.10.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Імбері Я.С., [PERSON] безоплатно передав у власність обдаровуваним 1/5 частку у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а обдаровувані прийняли у відповідних частках в дар, а саме: [PERSON] 1/10 частку, [PERSON] 1/30 частку, [PERSON] 1/30 частку, [PERSON] 1/30 частку. Відповідна інформація внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягами з реєстру. Відповідно до договору дарування 1/5 частки у праві власності на земельну ділянку від 25.10.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Імбері Я.С., [PERSON] безоплатно передав у власність обдаровуваним 1/5 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0064 га, кадастровий номер 7110800000:02:004:0613, цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а обдаровувані прийняли у відповідних частках в дар, а саме: [PERSON] 1/10 частку, [PERSON] 1/30 частку, [PERSON] 1/30 частку, [PERSON] 1/30 частку. Відповідна інформація внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягами з реєстру. Технічний паспорт на будинок садибного типу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] . Згідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2022/002065279 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] у позові посилається на те, що [PERSON] систематично вчиняє насильство по відношенню до неї в присутності дітей, чим створює загрозу життю та здоров`ю всіх членів родини, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася особисто до спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи для проведення експертизи та встановлення тілесних ушкоджень, нанесених [PERSON] , на підтвердження відповідних обставин позивач надала суду висновки спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи. Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відносно потерпілої [PERSON] . Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КК України відносно [PERSON] . Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КК України відносно [PERSON] . Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2022 видано обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким визначено заходи обмеження прав [PERSON] відносно колишньої дружини [PERSON] . Позивач [PERSON] зверталася із заявою до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невиконання [PERSON] рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2022 та невиконання обмежувального припису. 06.02.2023 прокурором Уманської окружної прокуратури затверджено обвинувальний акт відносно [PERSON] , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ст.. 390-1 КК України. Потерпілою у даній кримінальній справі визнано [PERSON] . Позивач [PERSON] зверталася до виконавчого комітету Уманської міської ради із заявою про зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено, оскільки вона подала документи не в повному обсязі та відсутня згода всіх співвласників житла. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 34 Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до частини першої статті 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно п.п.3,6,7,8 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. У пункті 9 частини першої ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких насідків його вчинення, а також смерті такої особи. Вищезазначені дії відповідача [PERSON] свідчать про високу вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення по відношенню до позивача [PERSON] , яка не спроможна захистити себе від агресивної протиправної поведінки відповідача. Таким чином, надані позивачем докази містять об`єктивні дані про вчинення [PERSON] дій, передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б могли бути кваліфіковані як домашнє насильство. Враховуючи наведені норми права та встановлені фактичні обставини суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, приходить до висновку про те, що [PERSON] вчиняє відносно [PERSON] фізичне та психологічне насильство, у зв`язку із чим заявниця, як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, оцінивши пропорційність вручання у права і свободи особи, ураховуючи, що ці заходи пов`язані з протиправною поведінкою такої особи, суд доходить до висновку про необхідність задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування 1/5 часткою житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд дійшов висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме належною позивачу частиною домоволодіння.

Outcome: approved