Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

27 березня 2023 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Михайло-Ларине Миколаївського району Миколаївської області, є рідним батьком малолітньої дитини [PERSON] , який, відповідно до актового запису від 05 листопада 2022 року №1101 в Книзі реєстрації народження Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), народився [INFO] , місце народження: м. Львів, Львівська область, Україна, про що видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Крім цього, внести зміни до актового запису про народження дитини вказавши батьком [PERSON] , прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що липня 2021 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство з [PERSON] , який 20 березня 2022 року загнув під час збройної агресії російської федерації проти України в с. Михайло-Ларине Миколаївського району Миколаївської області. На момент його загибелі вона була вагітна від нього. [INFO] народилася їх дитина [PERSON] . У зв`язку з тим, що батько дитини загинув до її народження Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) запис про батька у свідоцтві про народження вчинений відповідно до частини 1 статті 135 СК України. [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] . Молекулярно-генетичною експертизою встановлено факт споріднення по жіночій лінії між [PERSON] та [PERSON] , як між онуком та бабусею. Встановлення факту необхідне заявнику для захисту прав дитини, у тому числі для отримання пенсії по втраті годувальника. З огляду на вказане вона змушена звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з`явилася від її представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] до суду направила заяву, в якій підтвердила той факт, що [PERSON] проживала з її сином [PERSON] однієї сім`єю, вела з ним спільне господарство. Вказала, що визнає [PERSON] своїм онуком. Просила суд внести зміни до актового запису про народження онука, змінивши його прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судомпро\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи в межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог статті 121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Стаття 130 СК України регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття). Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. Таким чином закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається з роз`яснень у абзаці 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Пунктом 7 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №\~3 роз`яснено, що- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Тобто, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. В пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог статей 77, 78 ЦПК України. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). При цьому також слід звернути увагу, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 листопада 2022 року, серії [NUMBER] (а.с. 9). З огляду на витяг з реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, у графі «батько» вказано « [PERSON] », відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с. 10). При цьому ім`я та по батькові батька дитини, зазначені у свідоцтві, співпадають з ім`ям та по батькові померлого [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 13 березня 2023 року № 93/02-54 Воскресенською селищною радою Миколаївської області, [PERSON] проживала у період з липня 2021 року по березень 2022 року разом з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , вела з ним спільне господарство. Вказане також підтвердила мати померлого [PERSON] , яка вказала, що заявник проживала разом з її сином [PERSON] в одному будинку, вела з ним спільне господарство, проживали як родина. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 квітня 2022 року, серії [NUMBER] (а.с. 8). Заявник як на доказ батьківства посилається на висновок молекулярно-генетичної експертизи від 27 лютого 2023 року №37241, згідно з яким [PERSON] на 99,9% є біологічною бабусею, а саме матір`ю батька учасника [PERSON] , [INFO] , народженого матір`ю [PERSON] (а.с. 18-28). Таким, чином в рамках проведеного дослідження, встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , та громадянка [PERSON] , [INFO] , є родичами по жіночій лінії. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження останнього, серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 1986 року, де вона зазначена в графі «мати». Батько [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). За такого, оцінюючи досліджені в ході судового розгляду докази в сукупності, суд вважає, що [PERSON] , померлий [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Обставин, які спростовують заяву [PERSON] в процесі судового розгляду у справі не встановлено. Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, вимоги щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved