Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

21.09.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також просила суд призначити її опікуном над неповнолітніми дітькми та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є рідною бабусею неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю цих дітей є ї донька - відповідач по справі, [PERSON] . Батько дітей в свідоцтві про народження записаний зі слів матері, відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Проте відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, не займається ані вихованням, ані утримання дітей, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Позивач повідомила, що до грудня 2020 року відповідач разом з дітьми проживала з позивачем по [ADDRESS] , після чого переїхали до свого співмешканця. В січні 2021 року від вчительки дітей позивач дізналася, що діти тривалий час не відвідують школу. Після розшуків за допомогою Служби у справах дітей Корабельного району Миколаївської міської ради, працівників правоохоронних органів, дітей було виявлено в квартирі по [ADDRESS] . При цьому діти були голодні, не мали ані спального місця, ані будь-який елементарних предметів побуту та гігієни. В квартирі відключено електропостачання. Як повідомили сусіди, весь цей місяць саме вони кормили дітей, інколи діти ночували в сусідів, оскільки в однокімнатній квартирі постійно знаходилися сторонні особи, які разом з донькою позивача (відповідачем) та її співмешканцем вживали спиртні напої. Оскільки залишити дітей в таких умовах позивач не могла через небезпеку для їх життя та здоров`я, то забрала їх до себе. З того часу, з січня 2021 року, діти проживають з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Саме вона піклується про них, одягає, годує, допомагає з навчанням. Відповідач з того часу жодного разу не поцікавилася ані успіхами в навчанні, ані життям дітей в цілому, не надала жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Навпаки повідомила, що й надалі має намір продовжувати такий спосіб життя. За такого, позивач вважала, що наявні всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітній дітей. Крім того, у зв`язку з тим, що вона постійно опікується дітьми, вважала за необхідне призначити її опікуном над онуками та стягнути на їх утримання аліменти з відповідача. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернулася в суд з вказаним позовом. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.09.2021 року по зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з пропозицією відповідачу подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження і позивачу встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилися, надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу у відсутності представника, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення з неї аліментів підтримали. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] і серії [NUMBER] (відповідно) та зареєстрованих у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актові записи № 152 і 151 відповідно. Під час розгляду судом встановлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки, що підтверджується наступними доказами. Так, з Подання директора Миколаївської загальноосвітньої школи № 29 адресованого на ім`я начальника Служби у справах дітей Корабельного району Мамонтової О.Є. вбачається, що стосунки дітей з матір`ю нормальні, але спільних інтересів не має. Навчанням, піклуванням дітей займається бабуся, що одягає та годує їх. Так як діти деяких час не відвідували школу, класний керівних малолітніх [PERSON] і [PERSON] , учнів 3-В класу названої школи, зв`язалась з бабусею [PERSON] , яка розповіла, що вже більше тижня не бачила ні онуків, ні доньки. Зі слів бабусі [PERSON] , її донька [PERSON] , втекла з дому до свого співмешканця з яким постійно зловживає алкоголем. Після з`ясування місця знаходження відповідача [PERSON] , було встанволено, що остання знаходилась на той час в однокімнатній квартирі з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , співмешканця відповідача вдома не було. Під час огляду помешкання було зафіксовано повний безлад та антисанітарно. В квартирі стояв стійких запах алкоголю та табаку, було відсутнє світло. Зі слів дітей, вони сплять на одному ліжку разом з матір`ю та співмешканцем. На місці було складено акт обстеження умов проживання дітей та протокол профілактичної бесіди. В той же день діти разом з матір`ю були повернені за місцем реєстрації. Діти повернулися до навчання проте, через два тижні історія повторилася. Відповідач [PERSON] вчасно не забрала дітей, прийшла згодом в стані алкогольного сп`яніння. З особистого електронного листування вчителя з бабусею стало відомо, що [PERSON] знову повернулася до співмешканця, де продовжує вести антисоціальний спосіб життя. Бабуся [PERSON] самотужки забрала дітей, які на той час були голодні, брудні, без шкільних печей. [PERSON] повертатися до дому відмовилася та продовжила розпивати алкогольні напої. Посилаючись на вказані обставини, директор Миколаївської ЗОШ № 29 Грицюк Л.А. просила вжити заходів щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , їхньої матері [PERSON] згідно з Законами України про відповідальність батьків за виховання та навчання дітей. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] за час мешкання за адресою: [ADDRESS] , зі слів сусідів зарекомендувала себе з негативної сторони. На обліках в ОВС як особа раніше судима не перебуває. Зловживає спиртними напоями. Веде антигромадський спосіб життя, спілкується з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Також помічена в товаристві осіб схильних до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень. На утримані має сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , за якими під час опитування сусідів [PERSON] , веде неналежний догляд та утримання, також ухиляється від виховання дітей протягом тривалого часу. З грудня місяця 2020 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утримані у своєї бабусі [PERSON] яка мешкає за адресою; [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються Довідкою-характеристикою, складеною ДОП СП відділення поліції № 3 МРУП ГУНП в Миколаївській області Бінертом О. на громадянку [PERSON] . З матеріалів справи також вбачається, що відповідач [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт, про що свідчить копія вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.02.2021 р., ухваленого по справі № 488/598/21 (провадження № 1-кп/488/250/21). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 вказаної постанови Пленуму зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Згідно з Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 4588/02.02.01-22/05/14/22 від 22.12.2022, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в інтересах малолітніх. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх двох малолітніх дітей, зокрема: не забезпечує здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, не забезпечує їх харчуванням, матеріальною підтримкою, медичним доглядом, належним чином не виховує дітей та не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх [PERSON] . Тому, захищаючи права та інтереси малолітніх дітей, слід позбавити відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Крім того суд вважає, що позовна вимога про призначення [PERSON] опікуном над малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які залишилися без батьківського піклування, підлягає задоволенню з огляду на наступне. Нормами ст. 167 СК України закріплено порядок щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Зокрема у частинах 2 та 3 зазначеної норми закріплено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно з ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою або неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.05.2023 р. № 1736/02.02.01-22/05/14/23 комісією з питань захисту прав дітей 11.05.2023р. Було розглянуте питання про доцільність призначення позивача [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми, у разі позбавлення матері батьківських прав. З урахуванням думки та бажання дітей проживати у сім`ї бабусі, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради підтримав позовні вимоги в частині призначення опікуном [PERSON] над [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їхньої бабусі [PERSON] , які фактично вже перебувають під опікою бабусі, є обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено, що остання піклується над онуками, які проживають разом з нею, знаходяться на її вихованні та утриманні, вона бажає бути їхнім опікуном, та не має перешкод, передбачених ст. 212 СК України. З приводу стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на наведене, враховуючи потреби неповнолітніх дітей, те, що відповідач, за віком є працездатною особою та може працювати, аліменти, спрямовані на утримання дітей, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду з позовними вимогами щодо стягнення аліментів. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. з врахуванням положень п. 1 ч. 2, 1 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved