Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

15.12.2020 р., [PERSON] , звернувся до суду із позовом у якому просив суд визнати за ним майнові права на однокімнатну квартиру за будівельним номером [ADDRESS]. В обгрунтування позову [PERSON] , вказує, що 20.03.2007 р. між ТОВ «Гранит К» в особі директора Гуріна В.Г., діючого на підставі Статуту та позивачем укладений договір №237-7-1-4 про дольову участь в будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На виконання договору №237-7-1-4 від 20.03.2007 р. пайовиком [PERSON] , була сплачена грошова сума у загальному розмірі 210163,00 грн., що підтверджується квитанціями. ТОВ «Гранит К» взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором не виконав, а саме не передав у власність пайовику квартиру. Позивачу стало відомо, що будинок за адресою: [ADDRESS] зданий в експлуатацію 05.12.2019 р., про що виданий сертифікат ОД 162193392182, який розміщений на офіційному сайті Державної архітектурної інспекції України. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2009 р. було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Гранит К», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. В 2017 році, в процесі санації ТОВ «Гранит К», арбітражним керуючим Лахненко Є.М. було надано зміни до плану санації, що були схвалені зборами кредиторів, комітетом кредиторів, погоджені забезпеченим кредитором, підписані від боржника ТОВ «Гранит К» керуючим санацією Лахненко Є.М., інвестором ОК «Радуга-3», заставним кредитором ТОВ «Інвест Холдинг Юг». Вказані зміни до плану санації були затверджені ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялись належним чином. Відповідачем 19.02.2021 р. подано відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив відмовити у задоволенні позову, а також заяву про застосування строків позовної давності. Представником третьої особи, 16.01.2021 р. подано до суду письмові пояснення щодо позову та заяву про застосування строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у позові слід відмовити у повному обсязі виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 20.03.2007 р. між ТОВ «Гранит К» в особі директора Гуріна В.Г., діючого на підставі Статуту та позивачем укладений договір №237-7-1-4 про дольову участь в будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На виконання договору №237-7-1-4 від 20.03.2007 р. пайовиком [PERSON] , була сплачена грошова сума у загальному розмірі 210163,00 грн., що підтверджується квитанціями. ТОВ «Гранит К» взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором не виконав, а саме не передав у власність пайовику квартиру. Будинок за адресою: [ADDRESS] зданий в експлуатацію 05.12.2019 р., про що виданий сертифікат ОД 162193392182, який розміщений на офіційному сайті Державної архітектурної інспекції України. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2009 р. було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Гранит К», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду від 24.11.2015р. затверджено План санації боржника, ТОВ «Гранит К» схвалений на зборах кредиторів (протокол № 5 від 21.11.2015); встановлено строк виконання Плану санації не більше дванадцяти місяців, до 24.11.2016; призначено розпорядником майна ТОВ „Гранит К" - арбітражного керуючого Сніткіну І.А., визначено, що розпорядник майна Сніткіна І.А. виконує свої обов`язки відповідно до Закону (№2343-ХІІ) протягом виконання керуючим санацією - керівником боржника плану санації ТОВ „Гранит К"; керуючий санацією - керівник боржника ТОВ „Гранит К" - Гурін В.Г. виконує повноваження керуючого санацією без ліцензії і отримує заробітну плату в тому ж розмірі, якому він її отримував до призначення керуючим санацією; керуючий санацією - керівник боржника ТОВ „Гранит К" здійснює свої повноваження згідно з Законом (№2343-ХІІ), з урахуванням обмежень, встановлених частиною тринадцятою ст. 13 цього Закону; зобов`язано керуючого санацією - керівника боржника ТОВ „Гранит К" щоквартально надавати до суду та комітету кредиторів письмову інформацію щодо проведення санації; за п`ятнадцять днів до закінчення санації, а також за наявності підстав для дострокового припинення санації подати власнику майна, комітету кредиторів письмовий звіт про виконання плану санації. В 2017 році, в процесі санації ТОВ «Гранит К», арбітражним керуючим Лахненко Є.М. було надано зміни до плану санації, що були схвалені зборами кредиторів, комітетом кредиторів, погоджені забезпеченим кредитором, підписані від боржника ТОВ «Гранит К» керуючим санацією Лахненко Є.М., інвестором ОК «Радуга-3», заставним кредитором ТОВ «Інвест Холдинг Юг». Вказані зміни до плану санації були затверджені ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, боржник - ТОВ "Гранит К", зобов`язаний був вчинити на користь кредитора - [PERSON] наступні дії, а саме за рахунок грошових коштів інвестора та інших інвестицій збудувати житловий будинок та після вводу будинку в експлуатацію передати замовнику усю необхідну документацію для передачі квартири у власність [PERSON] . Щодо застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень статтей 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ст. 261 ЦК України, визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. Враховуючи вищевикладене, саме з 01.01.2008 р. почався перебіг позовної давності, а закінчився 01.01.2011 р. [PERSON] , 15.12.2020 р. звернувся до суду з позовом, після спливу позовної давності, строк якої закінчився 01.01.2011 р., при цьому, відповідачем було заявлено про застосування до вимог позивача наслідків закінчення строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Причини поважності пропуску позовної давності позивачем відсутні. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed