Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

01 березня 2023 року Позивачі [PERSON] та [PERSON] (далі Позивачі) звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 жовтня 2020 року уклали з [PERSON] (далі - Відповідач) попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири (далі - Договір). Договір був завірений і зареєстрований в реєстрі за №1302 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Квінікадзе О. Б. Відповідно до п.1 Договору, предметом договору є зобов`язання Відповідача у термін 30 вересня 2021 року передати у власність Позивачів з укладенням договору купівлі-продажу (далі - Основний Договір) і зобов`язання Позивачів прийняти і оплатити квартиру [ADDRESS] Борщагівка Києво-Святошинського району (тепер Бучанський р-н) Київської області на [ADDRESS] (шістдесят два). Згідно з п. 3 Договору ціна продажу квартири складає 331 344 (триста тридцять одну тисячу триста сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) доларів США. При укладенні цього Договору на підтвердження намірів сторін Позивачі передали, а Відповідач прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) доларів США. Залишок суми у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок Позивачі зобов`язалися сплатити під час підписання Основного Договору. У термін до 30 вересня 2021 року Відповідач не передав Позивачам у власність з укладанням Основного Договору вказану квартиру. Можливість його укладання в майбутньому відсутня, оскільки будинок взагалі не збудований і на даний час взагалі не будується. Відповідно до п. 5 Договору у випадку відмови (ухилення) продавця (Відповідача) від продажу квартири покупцям (Позивачам) у термін передбачений Договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем (Відповідачем), або неможливості продажу майна в зв`язку із визнанням об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушеннями чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, продавець (Відповідач) повинен повернути покупцям (Позивачам) одержану від них всю суму авансового платежу протягом одного місяця. Зазначають, що звернулися до Відповідача з вимогою повернути отримані від них кошти у вигляді авансу в розмірі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) доларів США. Звернення про вимогу повернення коштів у вигляді Заяви було відправлене 21 жовтня 2021 року рекомендованим листом Відповідачу за місцем реєстрації. Повідомлення було отримано Відповідачем 29 жовтня 2021 року, про що вказано у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак вказані кошти станом на 1 березня 2023 року Відповідач не повернув Позивачам. На підставі наведеного, просили суд: стягнути з Відповідача - [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) авансовий платіж у розмірі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок та покласти судові витрати на Відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 25.05.2023 року о 9:15. У підготовчому судовому засіданні Позивачі підтримали вимоги позовної заяви. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні визнали позов у повному обсязі. Суд вирішив за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 10 жовтня 2020 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець 1) і [PERSON] (Покупець 2) було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. Вказаний Договір 10 жовтня 2020 року завірений і зареєстрований приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Квінікадзе О. Б. в реєстрі за №1302. Відповідно до п.1 Договору, у строк до 30 вересня 2021 року Продавець зобов`язався передати у власність Покупців з укладенням договору купівлі-продажу (далі - Основний Договір), а Покупці зобов`язалися прийняти 4/5 частки [PERSON] та 1/5 частку [PERSON] і оплатити квартиру [ADDRESS] (сім), загальною площею 26 кв. м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер якої - 3222486200:03:007:5588, що знаходиться в [ADDRESS] на [ADDRESS] (шістдесят два). Згідно з п. 3 Договору Сторони домовились про такі умови Основного Договору: Продавець зобов`язувався збудувати на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер - 3222486200:03:007:5588, що знаходиться в [ADDRESS] житловий будинок до 30 вересня 2021 року, в якому буде розташовуватись вищезазначена квартира; - договір купівлі-продажу квартири має бути нотаріально посвідчений не пізніше 30 вересня 2021року; -ціна продажу квартири складає 331 344 (триста тридцять одну тисячу триста сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) доларів США. Ціна за 1 кв.м квартири становить 12\~744 грн.00 коп. Пунктом 4 Договору передбачено, що при укладенні цього Договору на підтвердження намірів сторін Покупці передали, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) доларів США. Залишок суми у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок Позивачі зобов`язалися сплатити під час підписання Основного Договору. Відповідно до п. 5 Договору Сторони також домовилися, що у випадку відмови (ухилення) продавця (Відповідача) від продажу квартири покупцям (Позивачам) у термін передбачений Договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем (Відповідачем), або неможливості продажу майна в зв`язку із визнанням об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушеннями чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, продавець (Відповідач) повинен повернути покупцям (Позивачам) одержану від них всю суму авансового платежу протягом одного місяця. 21\~жовтня 2021\~року Позивачами\~рекомендованим листом була відправлена Відповідачу за місцем реєстрації заява про вимогу повернення коштів. Повідомлення було отримано Відповідачем 29 жовтня 2021 року, про що вказано у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак вказані кошти станом на 1 березня 2023 року Відповідач не повернув Позивачам. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У п.1 Договору, у строк до 30 вересня 2021 року Продавець зобов`язався передати у власність Покупців з укладенням Основного Договору, а Покупці зобов`язалися прийняти 4/5 частки [PERSON] та 1/5 частку [PERSON] і оплатити квартиру [ADDRESS] (сім), загальною площею 26 кв. м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер якої - 3222486200:03:007:5588, що знаходиться в [ADDRESS] на [ADDRESS] (шістдесят два). За умовами\~договору Продавець\~зобов`язувався збудувати\~житловий будинок\~до 30\~вересня 2021\~року,\~та договір купівлі-продажу\~квартири мав\~бути нотаріально\~посвідчений не\~пізніше вказаної\~дати (п.3 Попереднього Договору). За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Встановлено,\~що У\~термін до\~30\~вересня 2021\~року Відповідач\~не передав\~Позивачам у\~власність з\~укладанням Основного\~Договору вказану\~квартиру.\~Можливість його\~укладання в\~майбутньому відсутня,\~оскільки будинок\~взагалі не\~збудований і\~на даний\~час взагалі\~не будується. Суд бере до уваги, що за іншими попередніми договорами (в Єдиному реєстрі судових рішень наявні рішення про стягнення з [PERSON] сплачених позивачами за попередніми договорами), основні договори також не були укладені, та вони стосуються одного житлового будинку. Пунктом 4 Договору передбачено, що при укладенні цього Договору на підтвердження намірів сторін Покупці передали, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) доларів США. Залишок суми у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок Позивачі зобов`язалися сплатити під час підписання Основного Договору. Так, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Враховуючи викладене, суд встановив, що між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу квартири, Позивачі у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного нерухомого майна передали Відповідачу грошову суму в розмірі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, що на день укладання Договору еквівалентно 11696 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) доларів США як авансовий платіж в рахунок сплати вартості квартири, однак основний договір купівлі-продажу квартири не був укладений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача внесеного позивачем авансу. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 13 лютого 2013 року в справі № 6-176цс12, від 25 вересня 2012 року в справі № 6-82цс13 та підтриманий Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27 травня 2020 року в справі № 757/76875/17-ц, від 30 жовтня 2019 року в справі № 523/15764/16-ц, від 30 січня 2019 року в справі № 461/5297/16-ц, від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18, від 13 січня 2021 року у справі № 686/6823/14. При цьому, відсутність вини у неукладенні договору купівлі-продажу правового значення не мають та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку повернути сплачений за попереднім договором аванс, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку неукладення основного договору. В силу положень частини третьої статті 635 ЦК України припиняються зобов`язання сторін укласти основний договір, що унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності на майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії. Відповідно до п. 5 Договору Сторони також домовилися, що у випадку відмови (ухилення) продавця (Відповідача) від продажу квартири покупцям (Позивачам) у термін передбачений Договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем (Відповідачем), або неможливості продажу майна в зв`язку із визнанням об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушеннями чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, продавець (Відповідач) повинен повернути покупцям (Позивачам) одержану від них всю суму авансового платежу протягом одного місяця. Частиною 2 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не було виконано умови п.5 Попереднього договору, в зв`язку з чим було порушено права позивачів, тому останні мають право на стягнення з відповідача відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу квартири грошових коштів у сумі 331 244 (триста тридцять одну тисячу двісті сорок чотири) гривні 00 копійок. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів (авансу), за попереднім договором купівлі-продажу квартири. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved