Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач 31 березня 2023 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07 травня 2003 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану\~ Івано-Франківського міського управління юстиції, зареєстрував шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №506. В шлюбі народились двоє дітей, донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що на даний час між сторонами постійно виникають непорозуміння та конфлікті ситуації. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони більше року проживають окремо та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними припинено остаточно. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак представник позивача адвокат Кінаш М.А., подала до суду заяву, за змістом якої просила розгляд справи здійснювати без їх участі, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву за змістом якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07 травня 2003 року (а.с.5) сторони зареєстрували шлюб 07 травня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №506. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 2010 року (а.с.6) та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2011 року (а.с.7). Спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони підтвердили поданими заявами, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved