Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь АР Крим помер син заявника [PERSON] , [INFO] . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, медичним свідоцтвом про смерть, письмовим дозволом на видачу трупа, які видані органами, що створені на тимчасово окупованій території (копії долучаються до заяви, оригінали перебувають у заявника). Факт родинних відносин заявника та померлого підтверджується його свідоцтвом про народження. Однак, наявні у заявника документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". У зв`язку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Статтями 315 - 318 ЦПК України передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія. Заявник просить суд розглянути документи, що додаються, як такі, що підтверджують факт смерті особи, незважаючи на те, що вони не відповідають установленій законодавством формі та вимогам. Просить встановити факт смерті [INFO] в м. Сімферополь АР Крим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Алушта АР Крим. Заявник та представник заявника адвокат Кушнеренко І.В. в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності заявника та представника, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення просить задовольнити. Представник Голованівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати без представника, проти позову не заперечує. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 8 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 28.02.2022 року 99100007 відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану свідоцтва про державну реєстрацію актів громадянського стану Міністерства юстиції РК, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Алушта Кримської області УССР, помер [INFO] в м. Сімферополь (а.с.7). Відповідно до довідки слідчого відділу по Київському району м. Сімферополь, від 04.03.2022 року, дозволено видати труп [PERSON] , [INFO] , для захоронення [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження виданого міськ. ЗАГС м. Алушта Кримської області УССР 26 жовтня 1989 року, [PERSON] , [INFO] . Батьком є [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] , видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану свідоцтва про державну реєстрацію актів громадянського стану Міністерства юстиції РК, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Судом встановлено, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь АР Крим, свідоцтво про смерть видане на вказаній території є недійсним, не створює правових наслідків і не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" роз`яснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. В даному випадку суд керується тим, що права громадян України мають бути захищені, про що зазначено зокрема, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) де зазначено, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється у сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях подібних до тих, які наводяться у цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів /окупаційної влади/ далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватись третіми країнами, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюють в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Встановлення факту смерті необхідне заявнику для державної реєстрації смерті його сина, проведеної відповідним державним органом України. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту смерті [PERSON] дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved