Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі адвоката Павчука С.І., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившою право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власницею частки вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2009 року, іншим співвласником частки житлового будинку є брат позивачки [PERSON] - третя особа по справі на стороні позивачки. Відповідачка є її невісткою, однак остання з 06.05.2000 року зареєстрована у вищезазначеному будинку, але жодного дня у вказаному будинку не проживала, особистих речей не зберігає, комунальні платежі не сплачує, останнє відоме місце проживання позивачці невідоме. Реєстрація відповідачки змушує її сплачувати надмірні комунальні платежі та порушує її права, як власниці житла. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, викликано свідків. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.04.2023 року підготовче судове засідання у даній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд. В судовому засіданні позивачка та їх представник адвокат Павчук С.І. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, відзив на позов не подала. Третя особа на стороні позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, на що позивачка надала згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачці на праві власності належить частки домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом за реєстровим номером №1809 від 16.12.2019 року, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193203107 від 16.12.2019 року (а.с.12, 13). Згідно довідки виконавчого комітету Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області №376 від 15.03.2023 року, [PERSON] , 1974 року народження зареєстрована в будинку [ADDRESS] з 06.05.2000 року, але за вказаною адресою не проживає (а.с.16). Таким чином, відповідачка [PERSON] , будучи членом сім`ї власника, набула право користування жилим будинком [ADDRESS] . Допитом свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивачки, встановлено, що відповідачка [PERSON] є невісткою позивачки, але ніколи в будинку позивачки не проживала. За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України). Під час судового розгляду встановлено, що відповідачка з 2000 року не проживає без поважних причин в будинку [ADDRESS] , і це не пов`язано з домовленістю між сторонами, а тому є таким, що втратила право користування цим житлом. Враховуючи викладене, з метою захисту прав власника домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з його обґрунтованістю, та ухвалює рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] , співвласником якого є [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved