Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулися з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення коштів за безпідставно набуту теплову енергію. АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] в якому просило стягнути з останньої заборгованість за теплову енергію у розмірі 41248,42 грн. та відшкодувати судові витрати по справі у розмірі 2270 грн. судового збору. Мотивуючи свою заяву тим, що АТ "Криворізька теплоцентраль" є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення та з жовтня 2011 року є виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку буд. [ADDRESS] . Відповідачка є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та на адресу приміщення позивачем направлено лист від 18 лютого 2021 року з вимогами підписати підготовлені позивачем два екземпляри Договору купівлі-продажу теплової енергії. Відповідачем 27.02.2021 було отримано вказаний лист, але однак від відповідача зворотного зв`язку не було. Система опалення нежитлового приміщення відповідача є єдиною та невід`ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку за адресою: [ADDRESS] , а отже відповідачка фактично отримувала теплову енергію. Між сторонами фактично склались господарські відносини, що породили взаємні обов`язки. Відповідачка продовжує ухилятися від укладення договору на постачання теплової енергії. За період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року заборгованість відповідачки склала 41248,42 грн., яка повинна відшкодована позивачу в судовому порядку. Також просили покласти судові витрати на позивачку. Ухвалою суду від 28.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.08.2022 на адресу суду надійшов відзив в якому відповідач вимоги позивача не визнає з наступних підстав. Вона є власником нежитлового приміщення, як розташоване за адресою: [ADDRESS] . Будь-яке підключення до АТ «Криворізька теплоцентраль» відсутнє починаючи з 2013 року по сьогоднішній день, а саме відсутні будь-які прилади теплового постачання, відсутні опалювальні прилади, будь-які врізки до центрального трубопроводу. Відповідно до довідки від ТОВ «Керуюча Компанія «ДОМ.КОМ» від 31.05.2016 - та акту ТОВ «Керуюча Компанія «ДОМ.КОМ» від 18.05.2016, згідно акту складеного майстром, при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що станом на 18 травня 2016 року, майстром встановлено відсутність опалювальних приладів, а саме радіатори, стояки центрального трубопроводу проходять транзитом через квартиру. Незаконних врізок, підключень у підвальному приміщенні не виявлено. Крім того, в матеріалах справи відсутні акти про подачу теплоносія на будинок та припинення теплоносія на будинок в період з 09.10.2013 року по 21.01.2020 рік включно. На сьогоднішній день вона не користується центральним опаленням, фактично воно відключено. Крім того, представники позивача неодноразово здійснювали вихід за адресою знаходженням приміщення, а саме [ADDRESS] та фіксували наявність відсутності підключення до мережі. Також звертає увагу суду на той факт, що нею ще в 2008 році замовлено проект з переобладнання квартири [ADDRESS] під магазин промислових товарів, який складно Державним підприємством «Держаний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект». Відповідно до якого, також вбачається відсутністю підключення до мереж теплопостачання позивача. Крім того позивач звернувся до суду з порушенням строку позовної давності, а саме нарахування заборгованості відбувається із розрахунком позивача ще з жовтня 2013, а саму позовну заяву подано до суду 30.07.2021 року. 17.08.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов. Зазначив, що за адресою: [ADDRESS] відсутнє підключення до приладів опалення. Відповідач не користується центральним опаленням, його не має. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності, томі є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №235362054 від 03.12.2020. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з пункту 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач\~фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. У розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією №1198, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст. 24 вказаного Закону, серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно до положень п. 40 Правил користування тепловою енергією, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних Правил. Згідно з п. 3 вказаних Правил, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону. В судовому засіданні оглянуто робочий проект переобладнання квартири [ADDRESS] під магазин промислових товарів. Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми\~Цивільного кодексу України,\~Житлового кодексу України,\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила № 630). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1\~Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2\~Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4\~(далі - Порядок), не передбачена можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевою самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169\~було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідачів від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла. Відповідачем не надано суду доказів на отримання дозволу міжвідомчої комісії, після чого мали б звернутися до позивача для отримання технічних умов на влаштування автономного опалення та відповідно до яких мав би бути розроблений робочий проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Таким чином, діюче законодавство та нормативні акти не передбачають відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно нарахування плати за надані послуги проводиться правомірно. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Факт надання теплової енергії підтверджено рішеннями виконавчим комітетом Криворізької міської ради про початок опалювального сезону, розрахунком теплового навантаження, актами передання теплової енергії. Відповідачем було спожито за період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року теплової енергії на загальну суму 41248,42 грн., що підтверджується розрахунком суми основної заборгованості та детальним розрахунком обсягу спожитої теплової енергії З придбанням у власність нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку у Відповідача, як його власника, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна (житлового будинку). Обігрів житлового будинку у опалювальний період є спільним обов`язком його співвласників з метою дотримання, зокрема, санітарних норм. Належне відповідачу нежитлове приміщення знаходиться у житловому будинку та відповідно має загальну систему опалення з житловим будинком. Теплові мережі житлового будинку (у тому числі трубопроводи та стояки) входять до складу приладів, що використовують теплову енергію (теплоносій) для потреб опалення та є складовою частиною єдиного технологічного процесу теплоспоживання. Відповідно до пункту 23 Правил користування тепловою енергією, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. У вказаному нежитловому приміщенні відповідачів розподільчий прилад обліку теплової енергії не встановлено, тому згідно з п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630нарахування здійснювалися за нормативами (нормами) споживання у відповідності до Керівного технічного матеріалу, з урахуванням показів комерційного (будинкового) засобу обліку теплової енергії. Враховуючи, що договору між сторонами укладено не було, тому позивач під час вирахування щомісячного обсягу спожитої теплової енергії у нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , застосовував тариф як для «інших споживачів». Обов`язок вчинення дій, спрямованих на укладення договору на постачання теплової енергії, покладається саме на споживача. Невчинення таких дій має наслідком безоплатне споживання поставленої теплової енергії, що суперечить положенням Закону України «Про теплопостачання». 18.02.2021 року позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» зверталися до [PERSON] з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як з власниками приміщення, однак відповідачі проігнорувала пропозицію. Отже, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю. В той же час, суд приймає до уваги, що представник відповідача просив суд застосувати строки позовної давності до виниклих правовідносин. Так, відповідно до вимог\~ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд також зауважує, що за\~ст. 257 ЦК\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із\~ст. 253 ЦК\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ч. 1\~ст. 261 ЦК\~перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. 4\~ст. 267 ЦК\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Натомість, суд зазначає, що\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який наразі було продовжено до 30 квітня 2023 року. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 12 травня 2017 року по 14 квітня 2021 року у розмірі 25716,77 гривень, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року було внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до\~ЦК, щодо продовження строків за\~ст. 257 ЦК\~на час дії карантинних обмежень, які досі діють на території України. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 1 грудня 2021 року по справі № 373/651/20. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2227,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial