Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь УМСФ заборгованість за договором про надання освітніх послуг №735 від 08 вересня 2020 року у розмірі 18 325 грн 65 коп, яка складається із основної заборгованості у розмірі 11 718 грн 00 коп, пені у розмірі 3 929 грн 54 коп, три проценти річних в розмірі 306 грн 27 коп, інфляційних втрат в розмірі 2 371 грн 84 коп, а також судовий збір в розмірі 2 481 грн. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що наказом Університету митної справи та фінансів від 08 вересня 2020 року № 327кс [PERSON] , сина [PERSON] було зараховано з 14 вересня 2020 року студентом І курсу денної форми навчання за спеціальністю 061 «Журналістика» на навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. У цей же день між Університетом та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів № 735. Протягом періоду з вересня 2020 по липень 2022 року відповідачеві надавалася освітня послуга, визначена договором. Наказом Університету №820кс від 13 жовтня 2022 року [PERSON] було відраховано зі складу студентів Університету у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану. Станом на день звернення до суду відповідачем не сплачено вартість освітньої послуги за ІІ семестр 2021/22 навчального року у розмірі 11 718,00 грн. Згідно з умовами договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг за кожен день прострочення перерахування коштів відповідач зобов`язався сплатити пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України. Ухвалою від 15.02.2023р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надав заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки не сповістив, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та за згоди позивача постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що наказом Університету митної справи та фінансів від 08 вересня 2020 року № 327кс [PERSON] , сина [PERSON] було зараховано з 14 вересня 2020 року студентом І курсу денної форми навчання за спеціальністю 061 «Журналістика» на навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Також у цей же день між Університетом в особі ректора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів № 735, відповідно до пункту 1 якого предметом договору є надання Університетом відповідачеві освітньої послуги у галузі вищої освіти за ступенем бакалавр за денною формою навчання у період із 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Протягом вересня 2020 - грудень 2021 року відповідачеві надавалася освітня послуга, визначена договором від 08 вересня 2020 року. У пункті 3 договору від 08 вересня 2020 року визначено, що Університет має право вимагати від відповідача своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому цим договором. Пункт 4 цього договору встановлює, що відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Згідно із пунктом 9 указаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 93 744,00 грн. Відповідно до пункту 10 указаного договору відповідач вносить плату при укладанні договору безготівково на рахунок Університету одноразово за рік або частинами - по семестрах. Здійснення плати за освітню послугу повністю або частково (по семестрах) має відбуватися у такі терміни: за весь рік або за першу половину навчального року - до 01 вересня; за другу половину навчального року - до 01 лютого. Датою оплати за надані освітні послуги є дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Університету. Відповідачем зазначений обов`язок виконано не було. Підпунктом 4 пункту 16 договору від 08 вересня 2020 року встановлено, що цей договір розривається, у тому числі у разі відрахування відповідача з Університету згідно із законодавством. Наказом Університету №820кс від 13 жовтня 2022 року [PERSON] було відраховано зі складу студентів Університету у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану. У разі дострокового розірвання договору у зв`язку із порушенням відповідачем як замовником договірних зобов`язань або ним же як одержувачем освітньої послуги обов`язків, визначених ст. 63 Закону України «Про вищу освіту», кошти, що були внесені відповідачем, залишаються в Університету та використовуються для виконання його статутних завдань (п. 14 Договору). Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом установлено, що позивач на підставі договору надав освітню послугу у період з вересня 2020 по липень 2022 року, а відповідач зобов`язалась своєчасно сплачувати вартість освітньої послуги, однак свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання освітніх послуг у розмірі 11 718,00 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов`язання й до того дня, доки зобов`язання не буде виконано. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У пункті 11 договору від 08 вересня 2020 року визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Згідно із п. 12 указаного договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг за кожен день прострочення перерахування указаних коштів відповідач сплачує Університету пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 3 929,54 грн. Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком наданим позивачем та перевіреним судом у судовому засіданні також з відповідача на користь Університету підлягає стягненню три відсотки річних у розмірі 306,27 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 371,84 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved