Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

В вересні 2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого вказав, що 13.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав в борг (позичив) у [PERSON] 18000 (вісімнадцять тисяч) доларів США, які зобов`язався повернути 13 травня 2022 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується розпискою від 13.12.2021 року (копія додається). Під час підписання 13.12.2021 року розписки та фактичного отримання [PERSON] грошових коштів в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) доларів США, [PERSON] на обгрунтування свого стабільного фінансового становища та гарантування повернення позичених грошових коштів, надав [PERSON] завірені власноручним підписом копії свого паспорту та ідентифікаційного коду, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , а також договір купівлі-продажу від 18.06.2019 року. В зазначений у розписці термін - 13 травня 2022 року та станом на день подання позовної заяви [PERSON] свої зобов`язання за договором позики від 13.12.2021 не виконав, на неодноразові вимоги [PERSON] про повернення коштів, грошові кошти в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) доларів США [PERSON] не повернув, почав уникати спілкування, ухиляючись від виконання свого зобов`язання, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 18000 доларів США. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] діючи в інтересах відповідача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 13.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав в борг (позичив) у [PERSON] 18000 (вісімнадцять тисяч) доларів США, які зобов`язався повернути 13 травня 2022. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується розпискою від 13.12.2021. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 373/2054/16-ц. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки строк виконання зобов`язання за договором позики настав, відповідач [PERSON] зобов`язання за договором не виконав, а тому з нього підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 18\~000 доларів США. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 6582 грн. 35коп., що підтверджується квитанцією № 9820-7521-5441-7839 від 08.09.2022, та 496,20 грн., за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією № 9280-7521-1044-6787 від 08.09.2022, відповідач визнав позов, судовий збір підлягає стягненню з нього в розмірі 3539 грн. 28 коп., а з державного бюджету на користь [PERSON] належить повернути з судовий збір в сумі розмірі 3539 грн. 28 коп.

Outcome: approved