Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що у травні 2019 року він дізнався про те, що згідно ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі № 309/1189/19 за позовом Хустської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про звільнення земельної ділянки, що зайнята без правових підстав, яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Хуст та приведення земельної ділянки у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням. Ознайомившись зі позовною заявою і доданими до неї додатками, позивач дізнався, що [PERSON] , будучи суміжним землекористувачем із позивачем, отримала від Хустської міської ради земельну ділянку площею 0,0115 га. У подальшому, із відповіді Хустської міської ради від 09.12.2019 року № 2328/02-12 і від 19.02.2020 року №293/0212 стало відомо, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю від 01.12.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3662 [PERSON] , рішенням виконкому Хустської міської ради від 29.09.1999 року № 446, було надано дві земельні ділянки: одна земельна ділянка площею 0,0042 га, а інша земельна ділянка площею 0,009 га. При чому, у нанесених кресленнях конфігурації земельних ділянок видно, що земельна ділянка площею 0,009 га. межує із землями водогосподарського призначення, що позначено літерами «Г» і «В». Рішенням Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0129 га. в [ADDRESS] . Згідно умов відведення земельної ділянки № 625 від 25.12.2012, [PERSON] було сформовано земельну ділянку площею 0115 (кв.м.). 27.09.2013 року VII сесією VI скликання Хустською міською радою було прийнято рішення № 1145 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та передачу у власність», із якого вбачається, що Хустська міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,0115 та, кадастровий № 2110800000:01:060:0002 в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. Позивач вказує, що ознайомившись із наведеними вище рішеннями Хустської міської ради, а саме: рішенням Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», рішенням Хустської міської ради VII сесії VI скликання №1145 від 27.09.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та передачу у власність» і іншою документацією, вважає їх незаконними, оскільки такі прийняті із грубим порушенням законодавства України і порушують права та інтереси позивача, суть яких полягає у тому, що на частині земельної ділянки, яка надана [PERSON] , повинна була проходити дорога до помешкання позивача. А тому, оскаржуваними рішеннями обмежено позивача у користуванні приватною власність - будинком, що знаходиться по [ADDRESS] , що є неприпустимим. Крім того, що землі під водними об`єктами, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність [PERSON] , оскільки є землями водного фонду України. Хустська міська рада не здійснила, у порядку передбаченому статтями 19, 20, 21 ЗК України, вилучення земель водного фонду, які визначені умовними позначеннями на Державному акті на право приватної власності на землю відповідачці [PERSON] і віднесення земель до тієї чи іншої категорії, а саме, до категорії земель для ведення особистого селянського господарства, Хустською міською радою, що свідчить про порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, яке є підставою для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Також вказує, що Хустська міська рада не дотрималася порядку передачі даної земельної ділянки у власність, а саме земельна ділянка площею 0,0115 га. в [ADDRESS] , кадастровий номер 2110800000:01:060:0002, яка була визначена і передана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, згідно оскаржуваних рішень, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення (рілля зазначено в проекті землеустрою), яка повинна були бути передана у власність на конкурентних засадах (земельних торгах). Однак, Хустська міська рада не дотрималася встановленого законом порядку, порушивши його, що є неприпустимим у розрізі поняття частини 2 статті 19 Конституції України. На підставі наведених вище рішень, відповідачка [PERSON] оформила свідоцтво про право власності серія та номер: [NUMBER] , видане 15.11.2013 року, а саме, згідно інформації про об`єкт нерухомого майна, яка міститься у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , реєстраційний номер облікової карти платника податків: [NUMBER] , рахується земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 2110800000:01:060:0002, для ведення особистого селянського господарства площею 0,0115 га. У зв`язку із тим, що оскаржувані рішення є по своїй суті незаконними і недійсними, то і свідоцтво про право власності серія та номер: [NUMBER] , видане 15.11.2013 року про реєстрацію права на нерухоме майно, є також незаконним і підлягає скасуванню. Отже, наведене свідчить про те, що оскаржуваними рішеннями було грубо порушено визначений Конституцією та законами України порядок, підстави і процедуру передачі, землі у власність [PERSON] , яка вийшовши за межі наданої спірної земельної ділянки і змінивши її конфігурацію шляхом встановлення огорожі, захопила самовільно частину земельної ділянки, чим створила перешкоди позивачу у доступу до його власного помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просить суд визнати недійсними та скасувати: рішення Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; рішення Хустської міської ради VII сесії VI скликання №1145 від 27.09.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та передачу у власність», скасувати свідоцтво серія та номер: [NUMBER] , видане 15.11.2013 про право власності на земельну ділянку б/н, площею 0,0115 га, кадастровий номер 2110800000:01:060:0002 для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 213970221108, скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна: 213970221108 і номером запису про право власності: 3406793, а саме: об`єкт нерухомого майна, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер: 2110800000:01:060:0002; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; площа 0,0115 га. В порядку передбаченому ЦПК України, представником Хустської міської ради Кадар А. подано відзив, відповідно до якого Хустська міська рада позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення. Посилається на те, що [PERSON] звернулася із заявою до міської ради щодо надання їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , у приватну власність. Рішенням Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 прийнято надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0129 га., в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. Комісією з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою надано висновок від 05.12.2012 № 664 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0115 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Також у цьому висновку зазначено наступне: склад угідь рілля; категорія земель за рахунок якої та в яку відводиться земельна ділянка: землі сільськогосподарського призначення. Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки від 25.12.2012 №2095, виданої міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Хуст та Хустському районі Закарпатської області, спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. Також відсутні будь-які обмеження, крім охоронної зони навколо об`єкта енергетики енергетичної системи. В подальшому [PERSON] звернулася із заявою до Хустської міської ради щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,0115 га. для ведення особистого селянського господарства. Рішенням від 27.09.2013 року №1145 прийнятим на VII сесії VI скликання затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі на земельну ділянку площею 0,0115 га, кадастровий №2110800000:01:060:0002 для ведення особистого селянського господарства та передано її у власність [PERSON] .. Крім того, дане рішення прийнято із врахуванням висновку постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища. Оскільки рішення щодо передачі у власність було прийняте, то можна зробити висновок, що підстави для відмови у передачі земельної ділянки були відсутні. Із змісту оскаржуваних рішень беззаперечно вбачається, що спірна земельна ділянка передана [PERSON] у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства. Твердження позивача стосовно того, що міська рада повинна була саме продати земельну ділянку площею 0,0115 га, в [ADDRESS] , кадастровий номер: 21110800000:01:060:0002 на конкурентних засадах є помилковими та зовсім протилежні правовим приписам норм земельного законодавства. При цьому вважає, що довідка про правовий статус земельної ділянки, агрохімічний паспорт земельної ділянки, висновок про погодження проекту є тими доказами, які спростовують наведені у позові твердження позивача, що нібито земельна ділянка передана із земель водного фонду. До матеріалів справи не додані докази, які б могли свідчити про порушення яких-небудь прав чи законних інтересів [PERSON] 20.04.2022 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив, просив відхилити доводи представника Хустської міської ради. В порядку передбаченому ЦПК України, представником [PERSON] адвокатом Габор Я.І. подано відзив, відповідно до якого позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Посилається на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0115 га. по [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 211080000:01:060:0002, яка знаходиться в її законному користуванні вже багато років, огороджена парканом. Про факт користування відповідачкою цією земельною ділянкою позивачу було достеменно відомо, оскільки спірна ситуація між позивачем та відповідачами виникла давно. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом. До подання Хустською міською радою позову до суду про звільнення земельної ділянки, що зайнята без правових підстав, належить до комунальної влаcності територіальної громади м. Хуст та приведення земельної ділянки у cтан, придатний для її використання за цільовим призначенням, у 2013 році [PERSON] встановив впритул до огорожі [PERSON] свій паркан, перегородивши останній доступ автомобіля до її гаражу. Неодноразово виходили коміcії Хустcької міської ради за скаргами сусідів на дії [PERSON] (2013 р., 2016 р., 2018 р., 2019 р.) і в актах комісії вказувалось, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0115 га, а [PERSON] створює їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою. Крім того, [PERSON] не є суміжним землекористувачем щодо спірної земельної ділянки. В даному випадку права [PERSON] жодним чином не порушено, оскільки він не є ні власником, ні належним землекористувачем земельної ділянки, яка розташована поруч віз земельною ділянкою [PERSON] . У зв`язку з наведеним, представник відповідача просила відмовити [PERSON] у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гаврилець О.Б. позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на наведені у позові обставини. Відповідач [PERSON] , її представник адвокат Габор Я.І. в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Вважають позов необґрунтованим та просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності. Представник Хустської міської ради Кадар А.Ф. в судовому засіданні підтримала поданий відзив на позов. Зазначила, що ухвалюючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про затвердження проекту землеустрою що відведення земельної ділянки та передачу у власність\~ [PERSON] , Хустська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень і підстав для визнання незаконними та скасування цих рішень немає. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно із Державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3662, [PERSON] , на підставі рішення виконкому Хустської міської Ради народних\~ депутатів від 29.09.1999 року №446, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0132 га. для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] . 09.02.2012 року [PERSON] звернулась із заявою до Хустської міської ради щодо надання їй у приватну власність земельну ділянку площею 0,0129 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища № 49 від 14.03.2012 року, комісія надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0129 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Витягом з рішення Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0129 га. в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Хустської районної державної адміністрації від 05.12.2012 року №664, комісія погодила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0115 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки № 2095 від 25.12.2012 року, виданої міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Хуст та Хустському районі Закарпатської області, земельна ділянка площею 0,0115 га., за адресою: [ADDRESS] , відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Відсутні будь-які обмеження, крім охоронної зони навколо об`єкта енергетики енергетичної системи. Витягом з рішення Хустської міської ради VII сесії VI скликання №1145 від 27.09.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та передачу у власність», [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0115 га., кадастровий №2110800000:01:060:0002 в [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. Згідно інформації (№12906220 від 15.11.2013) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.11.2013 внесено запис про реєстрацію об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером №2110800000:01:060:0002 площею 0,0115 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звертаючись з позовною заявою до суду, посилається на те, що рішення Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», рішення Хустської міської ради VII сесії VI скликання №1145 від 27.09.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та передачу у власність» прийняті із грубим порушенням законодавства України і порушують його права та інтереси. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного Кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 2 ст. 79-2 Земельного Кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Згідно із ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч.ч.7-9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 587/624/19 (провадження № 61-20464св19) вказано, що у разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Враховуючи викладене, суд зазначає, що процедура отримання [PERSON] права власності на земельну ділянку відбулася згідно з вимогами закону. Отже, ухвалюючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про затвердження проекту землеустрою що відведення земельної ділянки та передачу у власність\~ [PERSON] , Хустська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень і підстав для визнання незаконними та скасування цих рішень немає. Суд зауважує, що позивач не довів незаконності набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, зокрема, позивачем не наведено жодних обставин та не надано доказів того, що поданий [PERSON] на затвердження Хустської міської ради проект землеустрою не відповідав вимогам законів або прийнятих на їх підставі нормативно-правових актів, або того, що органом місцевого самоврядування було порушено встановлену законом процедуру прийняття відповідних рішень. Таким чином, суд приходить до переконання, що стороною позивача не доведено, що оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування є протиправними та порушили права чи інтереси позивача по справі, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Інші позовні вимоги позивача є похідними від першої, а тому, зважаючи на прийняття рішення судом про відмову у задоволенні за першою позовною вимогою, у задоволенні інших позовних вимог позивача слід відмовити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Габор Я.І., крім іншого, обґрунтовуючи свої заперечення у відзиві, вказала, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити із-за спливу строку позовної давності. Суд вважає за справедливе погодитись з такими запереченнями, оскільки такі належними та достовірними доказами доведені. Зокрема, суд виходить з вимог ст. 257 ЦК України, якою, зокрема, встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність (ст.256 ЦК України) - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг строку починається (ст.253 ЦК України) з\~ наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так, подана позивачем позовна заява про визнання недійсним рішення Хустської міської ради VI сесії VI скликання від 27.04.2012 № 673 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та рішення Хустської міської ради VII сесії VI скликання №1145 від 27.09.2013 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та передачу у власність», подана поза межами строку позовної давності. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у 2013 році [PERSON] встановив впритул до огорожі [PERSON] свій паркан, перегородивши останній доступ автомобіля до її гаражу. Неодноразово коміcії Хустcької міської ради виїжджали за скаргами сусідів на дії [PERSON] (2013 р., 2016 р., 2018 р., 2019 р.) і в актах комісії вказувалось, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0115 га, а [PERSON] створює їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою. Отже перебіг строку позовної давності розпочався щонайменше у 2013 р. і такий трьохрічний строк закінчився ще у 2016 році, а позовна заява подана лише 11.02.2022 року. Доводи позивача про те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 2019 року, згідно ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 08.05.2019 року про відкриття провадження у цивільній справі № 309/1189/19 за позовом Хустської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про звільнення земельної ділянки, що зайнята без правових підстав, яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Хуст та приведення земельної ділянки у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням, суд вважає необґрунтованими. З огляду на викладене суд на підставі ст.267 ч.4 ЦК України вважає за справедливе і необхідне повністю відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог за спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, оскільки сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.266 ч.1 ЦК України). У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачами судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed