Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

ПАТ «СК\~«Арсенал страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього 22418 грн. 97 коп. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 2684 грн. Позов мотивує\~тим,\~що відповідно до умов договору добровільного страховання наземного транспорту №869/19-Т/Лв від 01 жовтня 2019 року було застраховано автомобіль «Ford» д.н.з. [NUMBER] . 12 листопада 2019 року о 12 год. 10 хв. по вул.Примослова, 50/52 у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобілем марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] . Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року. На виконання умов договору страхування транспортного засобу №869/19-Т/Лв від 01 жовтня 2019 року, на підставі страхового акту №006.01867519-2 від 18 листопада 2019 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 63572 грн. 86 коп., що підтверджується платіжними дорученями №66947082 та №66947085 від 22 листопада 2019 року. З огляду на те, що цивільно правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ « АСК «Інго Україна» на підставі полісу № АО/4010156, страховик відповідача на виконання своїх зобов`язань, відшкодував суму страхового відшкодування з врахуванням зносу автомобіля в розмірі 41153 грн. 89 коп. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), відтак просить стягнути з відповідача різницю між\~фактичним розміром\~шкоди та\~виплатою страхового\~відшкодування в розмірі 22418 грн. 97 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовними вимогами просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 19 квітня 2023 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 08 травня 2023 року. Ухвалою суду від 08 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 22 травня 2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 листопада 2019 року о 12 год. 10 хв. на вул.Промислова, 50/52, у м.Львові, відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобілем марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] , в результаті якої транспортний засіб марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] , зазнав технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача [PERSON] , який керуючи транспортним засобом, рухаючись заднім ходом не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] . Зазначене підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 05 грудня 2019 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається із договору добровільного страхування наземного транспорту №869/19-Т/Лв від 01 жовтня 2019 року автомобіль марки «Ford» д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПАТ «СК «Арсенал страхування». Відповідно до страхового акту №006.01867519-2 від 18 листопада 2019 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 63572 грн. 86 коп., що підтверджується платіжними дорученями №66947082 та №66947085 від 22 листопада 2019 року. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «MAN»,\~р.н.\~ [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ « АСК «Інго Україна» на підставі полісу №АО/4010156. Також встановлено, що ПАТ «СК\~«Арсенал страхування» після звернення до страхової компанії відповідача ПрАТ «АСК «Інго Україна» отримало страхову виплату в розмірі 41153 грн. 89 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), про що стверджує позивач у позові. За змістом\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача становить 22418 грн. 97 коп. (63572 грн. 86 коп. 41153 грн. 89 коп). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 22418 грн. 97 коп., що є різницею між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн. На підставі ст.ст.1187, 1194 ЦК України та

Outcome: approved