Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

06.04.2023 року позивач [PERSON] звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , стягнути судові витрати з відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що через відсутність взаєморозуміння між ними втрачено почуття любові та поваги. Вказав, що шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку, змушений звернутися з даною позовною заявою. 14.04.2023 року після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 29.05.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Крім цього просив повернути зайво сплачений ним судовий збір. Відповідач до суду повторно не прибула, про час та місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, відзиву на позов не подала. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі 26.08.2011 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пилиповицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 9, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.7.\~ Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . У сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище відповідачу суд залишає без змін. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд прийшов до висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073,60 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача . Крім цього, суд повертає позивачу зайво сплачений ним судовий збір у сумі 536,80 грн ( квитанція від 28.03.2023 року № 11).

Outcome: approved