Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 09.09.2019 між ними було укладено Договір позики №09/09/19-2, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від нього грошові кошти в сумі 289994,56 грн. та зобов`язався повернути їх у визначений договором строк до 09.03.2020. Згодом, 07.09.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору позики № 09/09/19-2 від 09.09.2019, за умовами якого були внесені зміни в п. 1,5,6 та зазначено, що позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 393334,20 грн., та зобов`язався повернути позику у визначений цим договором строк до 24.11.2022, а саме: 20189,40 грн. до 24.09.2022; 19989,90 грн. до 24.10.2022 та 353154,90 грн. до 24.11.2022. Крім того, 07.09.2022 відповідач власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти в сумі 393334,20 грн. отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути цю суму до 24.11.2022. Також, відповідно до п. 10 вказаного Договору, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальник за даним Договором зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. 24.11.2022 відповідач не здійснив платіж відповідно до Договору та станом на 27.02.2023 він свої зобов`язання не виконує, тому його заборгованість складає 427977,16 грн., з яких 357177,00 грн. залишок боргу за Договором та 70800,15 грн. неустойка за кожний календарний день вснування простроченої заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 30.03.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 23.05.2023 відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку щодо задовлдоення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.09.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №09/09/19-2, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від нього грошові кошти в сумі 289994,56 грн. та зобов`язався повернути їх у визначений договором шестимісячний строк до 09.03.2020. 07.09.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору позики № 09/09/19-2 від 09.09.2019, за умовами якого були внесені зміни в п. 1,5,6 Договору та зазначено, що позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти всумі 393334,20 грн., та зобов`язався повернути позику у визначений цим договором строк до 24.11.2022, а саме: 20189,40 грн. до 24.09.2022; 19989,90 грн. до 24.10.2022 та 353154,90 грн. до 24.11.2022. На підтвердження досягнутої домоволеності 07.09.2022 [PERSON] власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти всумі 393334,20 грн. він отримав у повному обсязі та зобов`язуєтьсяповернути цю суму до 24.11.2022. У визначені Договором строки відповідач свої зобов`язання не виконав, адже до 24.11.2022 заборгованість не погасив. Відповідно до п. 10 вказаного Договору позики № 09/09/19-2, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальник за даним Договором зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та строки їх порушення, він повинен сплатити позивачу, крім існуючої заборгованості за позикою, ще і неустойку в розмірі 70800,15 грн. за кожний календарний день вснування простроченої заборгованості. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На час розгляду справи в суді борг позивачу\~відповідачем не\~повернутий,\~про що\~свідчитьненадання відповідачем документів, які б підтверджували повернення боргу позивачу. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до частин 1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивачем визначений розмір боргу за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют на дату 05.02.2020, тобто при підготовці документів для звернення з позовом до суду. Крім того, позивачем наданий суду Розрахунок інфляційних збитків та Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання, які не оспорюються відповідачем. Оскільки, відповідачем не були виконані умови Договору позики, з нього підлягають стягненню кошти в розмірі 427977,16 грн., з яких 357177,00 грн. залишок боргу за Договором та 70800,15 грн. неустойка за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Частиною 1 ст. 1050 України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, на підставі встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню повністю, оскільки між сторонами був укладений договір позики, умови якого щодо своєчасного повернення грошових коштів відповідачем на час розгляду справи в суді не виконані. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 526,527,530,610,612,625,1046,1049,1047,1050 ЦК України,

Outcome: approved