Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу маюь неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. 17 квітня 2020 року Володимирецьким районним судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, визначений раніше розмір аліментів є завищеним та обтяжливим для позивача в зв`язку з значним погіршенням його здоров`я, матеріального стану. З 2015 року [PERSON] хворіє на цукровий діабет 1 типу, важка форма, стан медичної субкомпенсації з множинними ускладненнями, яке вже є хронічним і невиліковним. Відповідач постійно приймає дороговартісні антидіабетичні препарати (інсулін-препарати: протафан, актрапід), проходить лабораторні та діагностичні обстеження, дотримується дієтичного харчування. Окрім цього, у позивача нова сім`я, перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , та має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , син нинішньої дружини від попереднього шлюбу, якого позивач усиновив. Дружина [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства та статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС перша категорія. [PERSON] наразі є непрацюючим пенсіонером, єдиний її дохід, пенсія в розмірі - 4 388 грн. 82 коп., що фактично навіть не покриває купівлю препаратів для підтримки повноцінної роботи серцево-судинної системи (діагноз дружини позивача: внутрішня вада серця. Дефект міжпередсердної перегородки. Стан після пластики (2003 рік) з апаратом штучного кровообігу. Наявний станом на 2022 рік решунт. Потребує повторного оперативного втручання. Їй рекомендовано раз у три місяці проходити обстеження та лікування у кардіологічному відділенні за місцем проживання та раз у три роки обстеження у Інституті Серця МОЗ України в місті Київ. Позивач працює на посаді майстра виробничої дільниці у відокремленому підрозділі Рівненська атомна електростанція ДП НАЕК Енергоатом, регулярно отримує заробітну плату, половину якої утримується під час нарахування на сплату обов`язкових податкових платежів та сплату аліментів на користь відповідачки. Щомісячно позивач сплачує комунальні послуги за користування квартирою, що належить його дружині та в якій позивач з сім`єю проживає. На доїзд до місця роботи (заправку автомобіля) позивач також щомісячно витрачає орієнтовно 1000 грн. Крім того, син [PERSON] , є учнем 9-А класу Вараського ліцею №5, двічі на тиждень відвідує фізичні тренування в приватному спортивному комплексі, які оплачує [PERSON] самостійно. На позивачу також лежить обов`язок на рівні з дружиною належно утримувати сина (купівля сезонного одягу, оплата репетиторів, спортивних секцій, забезпечення якісним медичним обслуговуванням, продуктами харчування, послуг мобільного зв`язку, дозвілля тощо). Позивач вважає, що погіршення стану його здоров`я і необхідність постійного дороговартісного лікування є вагомою підставою для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів на утримання сина - [PERSON] . Враховуючи вище викладені обставини та посилаючись на вимоги ст.ст. 181-184 СК України, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом по справі №556/526/20, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області від 17 квітня 2020 року до 1/12 частки його заробітку (доходу). Вказаний позов надійшов до суду 06 лютого 2022 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 13 березня 2023 року від представника відповідача - адвоката Карпач О.М. надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнають. На думку відповідачки, обставини, зазначені позивачем у його позові не відповідають дійсності та не підтверджують саме погіршення у зв`язку з цими обставинами його матеріального стану та матеріального стану його сім`ї, виходячи з наступного. Що стосується погіршення здоров`я позивача, то представник відповідачки зазначає, що [PERSON] у своєму позові, який подавав в 2020 році зазначав ту ж саму обставину і той же перелік ліків і за тією ж ціною, що означає, що з 2020 року ця обставина мала місце і на даний час. Із висновків лікарів щодо призначеного лікування є лише консультативне заключення від 17.01.2023 у лікаря ендокринолога, де призначене лікування від 10 до 30 днів. Із наданих довідок про перебування на обліку у ендокринолога не вбачається, що його стан погіршився, навпаки підтверджується його стабільність. Позивач із таким захворюванням має дотримуватися певної дієти для того, щоб його стан все таки покращувався. Останній активно веде свій Інстаграм, у якому частенько публікує фото їжі, яку вживає, та алкоголю, і яка абсолютно не відповідає його стану здоров`я. Щодо сімейного стану позивача, то останній в позовній заяві зазначає, що у нього відбулися зміни у сімейному стані, а саме він одружився і усиновив сина дружини. Однак, він не вказує, як це вплинуло на його матеріальний стан. Єдине, на що звертає увагу позивач, це те, що його дружина є непрацюючим пенсіонером і її єдиний дохід це лише її пенсія. При цьому позивач не до кінця надає правдиву інформацію суду. А саме, дружина позивача, [PERSON] , (до шлюбу - [PERSON] ) є діючим адвокатом, а також зареєстрована як ФОП з 03.11.2020 - Діяльність спортивних клубів, освіта у сфері спорту та відпочинку, діяльність фітнес-центрів. Щодо матеріального стану [PERSON] , то позивач вказує, що єдиним його доходом є заробітна плата. Однак, у своїх соціальних мережах він поширює оголошення про проведення незалежної оцінки нерухомого майна (вказано його номер телефону, якийзбігається з тим, який вказано у позові). Також, позивач разом іздружиною відновив роботу аптечного пункту у с.Ромейки, що підтверджується оголошенням у відповідній групі «Народжені в Ромейках» (номер телефону позивача вказано). Отже, позивач не лише приховує свою додаткову діяльністьпоза офіційною роботою, а відповідно і доходи від цієї діяльності, а відтак вони не можуть бути враховані при стягненні з нього аліментів. Крім того, позивач зі своєю дружиною займаються будівництвом будинку, який сторони почали будувати, перебуваючи у шлюбі (був збудований фундамент). На жаль, вже на той час земельна ділянка була оформлена на ім`я мами позивача і тому фактично відповідачка навіть не змогла юридично повернути вкладені у будівництво кошти. Також, у своєму позові позивач вказує, що підставами для зменшення розміру аліментів є покращення майнового стану відповідачки, і на підтвердження цього вказує, що [PERSON] купила собі авто. Відповідачка, не заперечує, що дійсно є власником автомобіля, який їй подарував співмешканець, з яким вона зараз перебуває у стосунках. Оскільки відповідачка проживає в смт Рафалівка, а її спільний син з позивачем також має бажання розвиватися та ходити на різноманітні гуртки, які на жаль майже всі знаходяться у м.Вараш, то на даний час авто є звичайною необхідністю. Вартість авто становила 3500 американських доларів. Відповідно, відповідачка несе витрати на паливо для потреб в тому числі і спільного сина сторін. Відповідач вказує, що він теж витрачається на паливо (заправка авто), тобто підтверджує факт його наявності. Син сторін [PERSON] відвідує навчальні курси [PERSON] з 20.10.2022 року у м.Вараш, які коштують 750 грн. щомісячно, Також, він відвідує заняття з кунг-фу. Крім того, [PERSON] є учнем-першокласником і підготовка його до школи та навчання в школі потребує відповідних витрат, а враховуючи ситуацію в країні і той факт, що в більшій мірі навчання проходить дистанційно, потребує забезпечення відповідними гаджетами. Дистанційне навчання сина-початківця також потребує від мами більших зусиль для засвоєння матеріалу, оскільки фактично ці обов`язки лягають на плечі батьків. Відповідно, відповідачка дуже багато свого часу має приділяти навчанню сина. Також, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям ще з народження, а саме проблеми із зубами, і він перебуває на контролі у лікаря; на постійній основі син має проблеми із закладеним носом, хронічний синусит і отит, має постійну рвоту. У січні 2023 син проходив курси масажу, у зв`язку з неправильним зрощенням лопаток, а також з тонусом у ніжках з народження. Син проходив і проходить обстеження у різних лікарів,у тому числі приватних, що потребує відповідних витрат. Щодо відпочинку відповідачки за кордоном, то це не відповідає дійсності. Відповідачка з сином у зв`язку з війною мали змогу виїхати тимчасово до Франції, перетнули кордон на законних підставах, оскільки місце проживання дитини визначене з матір`ю, а в період воєнного стану згода батька не потрібна була. Клімат країни дуже позитивно впливав на здоров`я сина, однак вона змушена була повернутися додому через шантаж зі сторони позивача. Позивач лише сплачує аліменти на утримання дитини, іншої допомоги останній не надає. На підставі наведеного вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Просить суд, у разі часткового задоволення позову, стягнути з позивача витрати на професйно правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. 24.04.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів. 25.04.2023 від представника відповідача - адвоката Карпач О.М. також надійшло письмове клопотання про долучення доказів, що стосуються позову. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладено 04 вересня 2015 року виконавчим комітетом Рафалівської селищної ради Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №12. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] . Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 січня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитину залишено проживати з матір`ю. На підставі судового наказу, виданого 17 квітня 2020 року Володимирецьким районним судом Рівненської області, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29 квітня 2020 року головним державним виконавцем Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження за судовим наказом №556/526/20 від 21.04.2020 про стягнення аліментів, на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] з 05.05.2017 працює на ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК» Енергоатом», підрозділ ЕРП - майстром виробничої дільниці ІІІ групи, та з нього стягуються аліменти за виконавчими надписами, що стверджується довідками №422, №429 від 31 січня 2023 року, виданими ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК» Енергоатом». Відповідно до довідки №422 від 31 січня 2023 року за період з січня по грудень 2022 року з позивача на користь відповідача стягнуто 92262,69 грн аліментів на утримання дитини. Дохід [PERSON] за період з січня по грудень 2022 року після утримань податків і зборів, а також за виконавчими написами, становить 276788,04 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №320004905, відомості про наявність в [PERSON] нерухомого майна, в Реєстрі відсутні. Згідно довідок №438 від 05.05.2020, №113 від 20.01.2023, виданих КНП «Володимирецька БЛ", [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря - ендокринолога з 2015 року. Діагноз: цукровий діабет, 1 тип, важка форма, стан мед. субкома, потребує лікування. Відповідно до консультаційних висновків спеціаліста кардіолога від 16.02.2023, від 27.03.2023, виданих КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня", [PERSON] має проблеми із здоров`ям. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що 02.07.2021 виконавчим комітетом Рафалівської селищної ради складено відповідний актовий запис №11. Відповідно до долученого до матеріалів справи повторного свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 19 січня 2023 року відділом держвної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області батьком записаний - [PERSON] . Син [PERSON] має вроджену ваду серця і потребує постійного лікування, реабілітації та нагляду у кардіолога, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста. [PERSON] , дружина позивача, є інвалідом III групи з дитинства та має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 (перша) категорія, що стверджується довідкою акту огляду МСЕК та копією посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, серії [NUMBER] , індивудуальною програмою реабілітації інваліда. А як зазначено у виписці - епікризі із медичної картки станціонарного хворого №883, консультаційних висновків спеціаліста кардіолога від 22.02.2023, від 27.02.2023, виданих КНП «Володимирецька БЛ", [PERSON] має вроджену ваду серця: дефект МПП . Дефект міжпередсердної перегородки. Стан після пластики (2003 р.) мінімальний решунт. Потребує оперативного лікування. [PERSON] є власником спільної часткової власності квартири (житлова секція) в гуртожитку, що знаходиться за аресою [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від10.03.2016 та позивач сплачує комунальні послуги за проживання у цій квартирі, про що долучені до матеріалів справи рахунки за надані послуги, квитанції та чеки за 2023 рік. Окрім того, [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ) є діючим адвокатом, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, фото її вивіски, інформацією з інтернету про її участь у судових справах, зареєстрована як ФОП з 03.11.2020 року - Діяльність спортивних клубів, освіта у сфері спорту та відпочинку, діяльність фітнес-центрів. Вище наведене свідчить про погіршення матеріального стану позивача, зміну його сімейного стану, та стану здоров`я. Відповідачка [PERSON] проживає із своїм сином, що не заперечує сам позивач. [PERSON] є володільцем транспортного засобу, марки "SKODA FABIA" реєстраційний номер [NUMBER] від 07.10.2022 року. (довіреність від 25.09.2022, посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області) Зібров Єгор відвідує навчальні курси [PERSON] з 20.10.2022 року у м.Вараш, які коштують 750 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою від 21.02.2023, виданою ФОП [PERSON] . Останній є учнем-першокласником і підготовка його до школи та навчання в школі потребує відповідних витрат, а враховуючи ситуацію в країні і той факт, що в більшій мірі навчання проходить дистанційно, потребує забезпечення відповідними гаджетами. Дистанційне навчання сина-початківця також потребує від мами більших зусиль для засвоєння матеріалу, оскільки фактично ці обов`язки лягають на плечі батьків. [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, а саме: проблеми із зубами, і він перебуває на контролі у лікаря (приватна лікарня); також має проблеми із закладеним носом, хронічний синусит і отит, має постійну рвоту (раз на місяць), відповідно на даний час має направлення до дитячого невролога. У січні 2023 року [PERSON] проходив курс масажу (вартість 2500 грн.) у зв`язку з неправильним зрощенням лопаток, а також з тонусом у ніжках з народження. Дитина проходить обстеження у різних лікарів,у тому числі приватних, що підтверджується товарним чеком від 16 січня 2023 року, історією розвитку дитини, направленням на консультацію до дитячого невролога, рецептами, копіями сторінок із медичної карти останнього із записом від 23.03.2023, направлення на лабораторні дослідження, копії результатів досліджень, копіями електронних направлень від 17.04.2023, консультативним висновком лікаря - отоларинголога від 28.04.2023, оглядом отоларинголога від 10.05.2023, заключенням лікаря Водянко І, рецептами лікаря, чеками та квитанціями про придбані ліки, дитячі речі, канцелярські прилади, бензину для перевезення дитини до дікарів, гуртки. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судовий наказ за своєю юридичною природою є особливою формою судового рішення. У разі видачі судового наказу відповідно до п.4 частини першої ст.161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома ст.170 ЦПК України). За загальними положеннями частини четвертої ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 'Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів' роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, суд може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 також зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні висновки містяться і в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, стан здоров`я платника аліментів (пункт 2 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я платника аліментів після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів. Відповідно до положень ст.. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України так і положень ст..ст. 183, 184 СК України. Так, у ч.5 ст.183 СК України зазначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням викладеного, та виходячи із приписів статті 192 СК України, суд вважає, що зміна матеріального становища позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеним, що [PERSON] з 2015 року хворіє на важку форму цукрового діабету з множинними ускладненнями. Захворювання є хронічним, невиліковним, потребує постійного прийому дороговартісних препартаів, лабораторних та діагностичних обстежень, що підтверджується відповідною медичною документацією, і свідчить про погіршення матеріального становища позивача. Крім того змінилося сімейне становище позивача, останній перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , якого усиновив. Син та дружина також хворіють. Однак, майновий стан позивача, його розмір доходів (який вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів) дозволить [PERSON] сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 1/12 частка від його заробітку (доходу) щомісячно і це не призведе до значного погіршення його майнового стану. Таким чином, з урахуванням викладеного, фактичних обставин справи та вимог ст.ст. 180, 192 СК України, що погіршення стану здоров`я платника аліментів - [PERSON] , в зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище, після стягнення аліментів, не носить короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, яке призводить до обмеження життєдіяльності, враховуючи стан здоров`я отримувача аліментів - [PERSON] , враховуючи зміну сімейного стану позивача (одруження, всиновлення дитини, хвороби дружини, сина), матеріальне становище відповідачки, стан здоров`я дитини - [PERSON] , врахувуючи конкретні обставини на даному етапі життя сторін та дитини, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки ним не доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/12 частки від його доходів. Відтак, суд, враховуючи інтереси обох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , підлягають частковому задоволенню, а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів до 1/6 частки доходів позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Даний розмір стягуваних аліментів не є заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дитини належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача. Щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача повідомлено, що письмові докази будуть подані в п`ятиденний термін після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial