Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даною заявою, яку мотивує тим, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своєю матір`ю [PERSON] , яка є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням довічно, їй протипоказана робота у несприятливих життю умовах, про що свідчить Довідка до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 538205, видана Обласною спеціалізованою фтизіатрично-пульмонологічною медико-соціальною експертною комісією 15 червня 2011 року. Крім цього звертає увагу суду, що він постійно допомагає матері, купує необхідні ліки, продукти харчування, оскільки вона самостійно цього робити не може. Факт здійснення ним догляду за матір`ю породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також визначених Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок та військову службу», через що у нього й виникла необхідність звернення до суду з даною заявою. На підставі наведеного просить задовольнити заяву та встановити факт того, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своєю матір`ю [PERSON] , яка за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. У судове засіданні заявник не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Т.Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку; на попереднє судове засідання надсилали заяву про відкладення засідання через зайнятість представника сільської ради. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 1988 року, актовий запис № 4 та здійснює за останньою постійний сторонній догляд на безоплатній основі, а також є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд і піклуватися про матір, про що свідчить довідки старости Т.Полянського старостинського округу № 141 від 28 березня 2023 року та № 164 від 05 травня 2023 року (а. с. 14). Мати заявника [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 538205, пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим 26 червня 2006 року (а. с. 11, 13). Заявник [PERSON] мешкає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Факт здійснення догляду за [PERSON] , яка є інвалідом ІII групи та потребує постійного стороннього догляду, має для заявника юридичне значення, породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Отже, матеріалами справи достовірно встановлено факт здійснення на теперішній час заявником [PERSON] постійного стороннього догляду на безоплатній основі за [PERSON] , яка є інвалідом ІII групи та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка є інвалідом ІІІ групи та яка цього потребує.

Outcome: approved