Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 березня 2023 року, і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2004 року позивач зареєструвала шлюб із відповідачем у Старокривотульській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №16. За час перебування в шлюбі в них народилось трьоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем -розірвано, а неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю. Відповідач з часу розірвання шлюбу свідомо нехтує своїми обов`язками щодо дітей: не спілкується із ними, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, жодної матеріальної допомоги дітям ( харчування, медичний догляд, лікування, одяг) не надає. Виходячи з вищевикладеного позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник Органу опіки і піклування - Виконавчого комітету Тисменицької міської ради Івано-Франківської області Ходань Л.Л. в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. У них народились: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 10 травня 2005 року Старокривотульською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №13, донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 16 липня 2008 року Старокривотульською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №11 та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 15 червня 2010 року Старокривотульською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №14 (а.с.9-11). Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю (а.с.8). Згідно довідки Тисменицької міської ради Івано-Франківської області №4 від 02 січня 2023 року виданої [PERSON] про те, що [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] без реєстрації місця проживання в офіційному шлюбі з [PERSON] , ведуть спільне господарство та мають на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно акту №8 від 03 січня 2023 року обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із нею проживають: чоловік - [PERSON] (проживає без реєстрації), син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] та син - [PERSON] . В ході обстеження встановлено, що умови проживання задовільні (а.с.13). Актом Тисменицької міської ради Івано-Франківської області №16 від 20 січня 2023 року встановлено факт перебування неповнолітніх дітей на утриманні [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки Тисменицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №98/21.5-39 від 16 січня 2023 року встановлено, у відділі на виконанні не перебуває виконавчого документа про стягнення аліментних платежів з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] . Яка зареєстрована в [ADDRESS] (а.с15). Рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 19 травня 2023 року № 01/02-88 затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] і дочки [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України(ст. 1 СК України). У відповідності до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Ст. 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав. Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18, Постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц, провадження № 61-4022 св 19). Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підтвердження родинних відносин позивача та неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано свідоцтва про народження дітей (а.с.9-11), довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.12). Отож позивач наділений правом на звернення до суду із даним позовом. Суд враховує, що наявність вини належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що фактично відповідач не цікавиться життям своїх дітей, хоч мав таку можливість, всі питання щодо їх виховання вирішуються матір`ю. Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, що підтверджені належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved