Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу та судових витрат, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25.06.2019 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , допустила зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ TF 698К» державний номерний знак [NUMBER] , транспортним засобом «Daewoo» державний номерний знак [NUMBER] , та транспортним засобом «ВАЗ 21101» державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР134924625. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Енергодарського міського суду Запорізької області відповідачку було визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та надання потерпілою стороною документів, було складено страхові акти. На підставі вищезазначеного страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 30530,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь виплачені кошти у розмірі 30530,00 грн в порядку регресу та судові витрати. Ухвалою судді від 20.03.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 29.05.2023 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] 25.06.2019 року о 18-10 годині, керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia Сомві» державний номерний знак [NUMBER] в районі буд.№3, розташованого по пр-ту Будівельників у м.Енергодар, Запорізької області, не витримала безпечної дистанції та здійснила зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ TF 698К» державний номерний знак [NUMBER] , у результаті чого автомобіль «ЗАЗ TF 698К» державний номерний знак [NUMBER] зіткнувся з транспортним засобом «Daewoo Lanos» р/н [NUMBER] , який знаходився попереду нього, а останній, в свою чергу, також з транспортним засобом «ВАЗ 21101» державний номерний знак [NUMBER] , який стояв попереду. У результаті ДТП, яке сталося з вини [PERSON] , автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушила п.13.1 ПДР України. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 060404 від 25.06.2019 року [PERSON] 25.06.2019 року о 18-10 годині, керувала автомобілем марки «Skoda Oktavia Сомві» державний номерний знак [NUMBER] в районі буд. № 3, розташованого по пр-ту Будівельників у м. Енергодар, Запорізької області, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 «а» ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився у ДЗ «СМСЧ № 1 м. Енергодар». Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 16.07.2019 року по справі № 316/1260/19 відповідачку [PERSON] було визнано винуватою та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , як зазначено у позові, була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР134924625. 02.07.2019 водій пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ TF 698К» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] (власником зазначеного транспортного засобу, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , є [PERSON] ) звернувся до страхувальника ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та надання потерпілою стороною документів, було складено страхові акти. На підставі вищезазначеного страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 30530,00 грн. Відповідно до звіту 536E SOS_-190702-181550 від 11.07.2019, Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ЗАЗ TF 698К державний номерний знак [NUMBER] , становить без ПДВ 42567,23 грн; з ПДВ на запасні частини та матеріалі 48251,08 грн. 06.08.2019 року [PERSON] , яка є власником транспортного засобу «ЗАЗ TF 698К» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу. Позивач на підставі страхового акту №UA2019070100046/L01/01 від 14.08.2019, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON] в розмірі 30530,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 34059 від 15 серпня 2019 року. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення відображені у ст.27 Закону України «Про страхування». Посилаючись на положення вимог абзацу «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позивач зазначив, що в нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. З метою досудового врегулювання спору, 22 березня 2021 року відповідачу позивачем направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, проте, відповіді на вказану вимогу від відповідача не надходило. Відповідно до п. «а», п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на викладене вище суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо права регресної вимоги до відповідача за вказаних вище обставин. Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» набуло право вимоги до [PERSON] , відповідального за завдані збитки, в межах здійсненої виплати. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив на позов та надати докази на спростування розміру завданої шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 30530,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2481, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved