Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Волошин Р.Ф. з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №995, виданий 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості. Вимоги позову обґрунтовані тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. від 11 червня 2021 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі виконавчого напису №995, вчиненого 10 червня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Представник позивача вважає вчинений виконавчий напис таким, що винесений внаслідок грубого порушення вимог чинного законодавства України, зокрема нотаріусом не враховано, що стягнення заборгованості за написом вчиняється шляхом вчинення виконавчого напису на документі який є нотаріально посвідченим, нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, не враховано відсутність факту повідомлення позивача у порядок, та на умовах, встановлених нормами чинного законодавства України, про наміри вчинення такого напису, що призводить до грубого порушення прав та законних інтересів позивача, основоположних прав гарантованих основним законом та конвенцією про права людини. Представник позивача зазначає, що позивача про відступлення права вимоги не повідомляли, про наявність таких договорів позивач не знав, ніякого відношення до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не має, кредитних зобов`язань також не має, від ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» ніяких вимог з погашення заборгованості не одержував, більше того, ніяких договорів, викладених на нотаріальних бланках не укладав, судових рішень про стягнення заборгованості із позивача за договором №014/0253/82/0666097 ніколи не було. Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення за виконавчим написом. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Волошина Р.Ф. про забезпечення позову повернуто особі, яка її подала (а.с.39-40). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. (а.с.100-102). Копію ухвали суду про відкриття провадження представником позивача [PERSON] - адвокатом Волошиним Р.Ф. отримано 18 лютого 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» копію ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 07 червня 2022 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Копію ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. отримано 07 червня 2022 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. копію ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, конверт разом з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В. також не скористались своїм правом та не направили до суду заяв по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем та отримані на виконання ухвали суду документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що наявні докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено, що 08 липня 2014 року [PERSON] підписав заяву -анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» у АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 72). 09 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0253/82/0666097 (кредит готівкою (клієнти з зарплатним розрахунком)), відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позивальникові кредит у сумі 28 053,78 грн, з яких 24 620,00 грн надається на споживчі цілі, 3 433,78 грн - на сплату страхового платежу на користь страховика, строком на 72 місяці, дата повного погашення кредиту - 09 липня 2020 року, з фіксованою процентною ставкою 39,93%річних (а.с. 73-75). 07 листопада 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/0253/82/0666097/81-1/32351 до вищевказаного договору, якою змінено строк кредитування до 82 місяців, дата остаточного погашення кредиту - 09 травня 2021 року. (а.с.81-83) З додатку №1 додаткової угоди №014/0253/82/0666097/81-1/32351 від 07 листопада 2019 року, вбачається, що залишок за кредитом становить 12 258,04грн, термін кредиту - 19 місяців, відсоткова ставка - 39,93% річних, термін канікул - 6 місяців, плата платежу під час канікул - 527,00 грн (а.с.84). 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Ел.Ен.Груп» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-31-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав (відступив) ТОВ «Ел.Ен.Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Ел.Ен.Груп» прийняв належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с.56-59), в тому числі до боржника [PERSON] за договором №014/0253/82/0666097 (а.с.61-62). 07 грудня 2020 року між ТОВ «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір про відступлення прав вимоги №07-12/20-S, відповідно до умов якого ТОВ «Ел.Ен.Груп» передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Сонаті» прийняв належні ТОВ «Ел.Ен.Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с.63-66), в тому числі до боржника [PERSON] за договором №014/0253/82/0666097 (а.с.67). 17 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було складено письмову вимога (повідомлення), адресоване [PERSON] яким повідомлялось про необхідність усунення порушення виконання зобов`язання, а саме: погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 15 177,26 грн в строк до 28 грудня 2020 року та попереджалось, у разі невиконання зазначеної вимоги, про застосування заходів примусового позасудового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.68). 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №995, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором - договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0253/82/0666097 від 09 липня 2014 року, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», на підставі договору відступлення права вимоги №114/2 від 09 квітня 2020 року, відступлені до ТОВ «ФК «Сонаті», на підставі договору відступлення права вимоги №07-12/20-S від 07 грудня 2020 року на користь ТОВ «ФК «Сонаті». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості провадиться за період з 17 грудня 2020 року по 10 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 14 103,82 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11 757,75 грн; проценти за користування кредитом - 2 219,71 грн; прострочена заборгованість за пенею - 126,36 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 300,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 14 403,82 грн (а.с.51). Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. виконавче провадження [NUMBER]. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не надав доказів наявності заборгованості [PERSON] , стягнутої за виконавчим написом №995 від 10 червня 2021 року, в тому числі й складових заборгованість. Крім того матеріали справи також не містять доказів отримання позивачем письмової вимоги або її неодержання з вини позивача. За відсутності вказаних доказів немає підстав вважати, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є безспірною. Також, суд бере до уваги ту обставину, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 10 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Так Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн - за подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 01 грудня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Волошиним Р.Ф. укладено договір №01.12.21 про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 27-28). Згідно змісту п. 2.2. цього договору, сторони вирішили, що послуги за цим договором включають супровід судової справи за позовом [PERSON] , до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., що зареєстрований за №995 від 10 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. За необхідності оскарження рішень/ постанов суду, з метою подання апеляційної/касаційної скарги (заяв по суті процесуальних заяв тощо) обсяг наданих послуг може бути розширено шляхом укладання додаткової угоди до цього договору. Пунктом 2.6 цього договору сторони визначили, що вартість послуг за надання професійної правової (правничої) допомоги встановлюється відповідно до цього договору, із розрахунку 1 година витраченого виконавцем часу = 1 500,00 грн, та 2 000,00 грн за кожне відвідуване виконавцем, в інтересах замовника, судове засідання (за необхідності). На підставі даного договору, видано Ордер серії АІ №1173949 на надання правової допомоги адвокатом Волошиним Р.Ф. (а.с.33). Цього ж числа [PERSON] та адвокатом Волошиним Р.Ф. підписано додаток №1 до договору №01.12.21 про надання професійної правової (правничої) допомоги від 01 грудня 2021 року, відповідно до якого сторонами погоджено що сума витрат за надання виконавцем послуг у справі становить 30 000,00 грн та погодили надання наступних послуг: -первинна консультація - надання первинної консультації замовнику по справ за результатами звернення клієнта. Надання консультації щодо судової стратегії та перспектив, надання консультацій, розв`язань та іншої інформації, що стосується стягнення заборгованості за виконавчими написами нотаріуса. Узгодження стратегії судового захисту порушених прав та законних інтересів (2 години) вартістю 3 000,00 грн; -правовий аналіз документів та обставин - дослідження отриманих матеріалів, необхідних для адвокатської діяльності. Дослідження обставин справи. Пошук відомостей про виконавче провадження [NUMBER]. Дослідження наявності чи відсутності відомостей щодо позивача у ЄДР судових рішень. Пошук та дослідження інших документів, доказової бази. (3 години) вартістю 4 500,00 грн; -підготовка документів - підготовка та подання адвокатських запитів про надання інформації до приватного нотаріуса, приватного виконавця та стягувача за виконавчим написом (2 години) вартістю 3 000,00 грн; -правовий аналіз - дослідження відповідного законодавства по справ. Пошук дослідження та застосування правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини в контексті правовідносин по справі. Правовий аналіз чинного законодавства щодо неправомірності стягнення заборгованості за виконавчими написами нотаріусів. Правовий аналіз правових позицій Верховного Суду щодо застосування норм матеріального та процесуального права в справах про визнання напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (4 години) вартістю 6 000,00 грн; -правовий аналіз - дослідження суб`єктного складу, з метою подання позову. Дослідження чинного законодавства та судової практики щодо подання заяви про забезпечення позову (2 години) вартістю 3 000,00 грн; -підготовка процесуальних документів по справі - підготовка заяви про забезпечення цивільного позову та клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (2 години) вартістю 3 000,00 грн; -підготовка процесуальних документів по справі - підготовка цивільного позову (5 години) вартістю 7 500,00 грн. Згідно змісту пунктів 5.1, 5.3, 5.5 договору №01.12.21 про надання правничої (правової) допомоги від 01 грудня 2021 року, розрахунки замовника з виконавцем здійснюються в національній валюті України, за наслідками укладання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Замовник також має право на здійснення попередньої оплати (авансу) за послуги адвоката у розмірі, встановленої на розсуд сторін. Оплата за надані послуги, що сплачується замовником готівкою та безготівковою оплатою на рахунок виконавця, здійснюється впродовж трьох банківських днів, з дня набрання чинності судового рішення. У разі здійснення замовником попередньої плати (авансу) - останній зобов`язаний сплатити адвокату різницю вартості між загальною вартістю, та вже сплаченою попередньою платою (авансом) у строк, встановлений цим пунктом договору. При належному виконанні послуг, визначених в додатку до договору, у відповідності до умов договору, сторони підписують акт приймання-передачі виконаних робіт, що є невід`ємною частиною договору. Підписання замовником вказаного акта свідчить про відсутність у нього претензій щодо обсягу наданих послуг та вартості за надані послуги. Як убачається з Акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного 13 грудня 2021 року, [PERSON] прийняв, а адвокат Волошин Р.Ф. передав виконані роботи (надані послуги) (а.с. 30). Вказаний акт містить детальний опис робіт, кількість витраченого часу по кожному виду правової допомоги, а також вартість кожного певного виду правової допомоги та загальну вартість наданих послуг - 30 000,00 грн. Види наданих послуг, кількість витраченого часу та їх вартість викладені аналогічно додатку №1 до договору №01.12.21 про надання професійної правової (правничої) допомоги від 01 грудня 2021 року. 3 грудня 2021 року адвокатом Волошиним Р.Ф. видано довідку, якою адвокат підтверджує сплату [PERSON] авансу за надані послуги за вищевказаним договором в сумі 9 500,00 грн. (а.с.31) Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №01-12/21-1 від 01 грудня 2021 року, виданого адвокатом Волошиним Р.Ф., від [PERSON] прийнято на підставі договору №01.12.21 від 01 грудня 2021 року про надання правової допомоги кошти в розмірі 5 000,00 грн та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №13-12/21-1 від 13 грудня 2021 року, виданого адвокатом Волошиним Р.Ф., від [PERSON] прийнято на підставі договору №01.12.21 від 01 грудня 2021 року про надання правової допомоги кошти в розмірі 4 500,00 грн (а.с. 32). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не лише того, чи були такі витрати понесені фактично, а й того, чи була їх сума обґрунтованою. Разом з тим адвокатам, враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Разом з тим наведений у акті об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений адвокатом час на правовий аналіз документів та обставин і правовий аналіз чинного законодавства та судової практики, дослідження суб`єктного складу в загальному розмірі 9 годин, написання адвокатом запитів до приватного нотаріуса, приватного виконавця та стягувача - 2 години, а також написання цивільного позову - 5 години, не відповідає принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати правничої допомоги та є неспівмірним з виконаною роботою і надмірним для фахівця в галузі права, адже виходячи з предмету спірних правовідносин дана справа підпадає під ознаки малозначної справи, щодо розгляду якої існує стала судова практика, отже витрачання адвокатом 9 годин на цю роботу не є пропорційним до предмета спору та визначається судом в розмірі 4 500,00 грн - як за три години роботи адвоката (виходячи з погодженої вартості послуг за надання професійної правової (правничої) допомоги 1 година витраченого виконавцем часу - 1 500,00 грн). Також, виходячи з кількості адвокатських запитів наявних в матеріалах справи, а також поданих стороною позивача до суду доказів, виходячи з критеріїв неминучості та розумності розміру витрат, суд вважає вартість цих послуг завищеною та такою, що підлягає зменшенню за підготовку та подання адвокатських запитів про надання інформації до приватного нотаріуса, приватного виконавця та стягувача за виконавчим написом - до 1 години, що відповідно становить 1 500,00 грн. З огляду на вищезазначені критерії суд також вважає завищеною кількість часу, необхідну адвокату на надання консультації клієнту, відображену в акті - 2 години та вбачає підстави для зменшення витрат на послуги адвоката в цій частині, що підлягають стягненню з іншої сторони до 1 години, що відповідно становить 1 500,00 грн. Крім того, суд вважає безпідставним компенсацію за рахунок іншої сторони послуг з правового аналізу щодо подання заяви про забезпечення позову та підготовки заяви про забезпечення позову, з огляду на те, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Волошина Р.Ф. про забезпечення позову повернуто особі, яка її подала. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи надані стороною позивача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що визначена представником позивача сума в розмірі 30 000,00 грн є надмірною, виходячи з необхідного часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, беручи до уваги обсяг фактично наданий адвокатом послуг. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача має бути стягнутий на користь позивача у сумі 7 500,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved