Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 31.08.2022 року через перевірку сервісу «Єдиний реєстр боржників» Позивач дізналась, що стосовно неї існує запис по виконавчому провадженню № 65572610, яке було відкрите приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максиму Олександровичу. В листопаді 2022 року представником Позивача було зроблено адвокатський запит до приватного виконавця щодо отримання ідентифікатора доступа до матеріалів виконавчого провадження № 65572610. В грудні 2022 року представником Позивача також були направлені адвокатські запити до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович щодо отримання документів та інформації відносно підставі для вчинення виконавчого напису. Відповіді на адвокатські запити надійшли від приватного виконавця та від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович - відповідь на адвокатський запит не надійшла. За результатами аналізу отриманих документів від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та аналізу матеріалів виконавчого провадження, перевірки обставин його відкриття було встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 05.04.2021 року був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17723, (надалі - Виконавчий напис) про стягнення з Позивача заборгованості за кредитним договором № 004-99914-120612 від 20.06.2012 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] у розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 24 002,97 грн., заборгованість за відсотками - 13 440,92 грн., витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напис - 50,00 грн. Як вбачається з підстав вчинення виконавчого напису, Відповідач набув право вимоги до Позивача відповідно до укладеного договору про відступлення права вимоги від 07.05.2020 року № 2241/К. Позивач зазначає, що на його адресу жодного повідомлення, листа, тощо щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором № 004-99914-120612 від 20.06.2012 року від Відповідача не надходило, а тому чи дійсно Відповідач набув право вимоги за кредитним договором Позивачу не було відомо. При цьому, Позивач відзначає, що дійсно між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 004-99914-120612 від 12.06.2012 року. Однак кредитний договір № 004-99914-120612 був укладений 12.06.2012 року, а не 20.06.2012 року, як зазначено у виконавчому написі нотаріуса. Позивач вважає, що заборгованість визначена у виконавчому написі є спірною, заборгованості у Позивача перед Відповідачем не має, Відповідачем порушений строку примусового стягнення заборгованості, підстав для вчинення виконавчого напису у Відповідача не було. Тому, Позивач вважає виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 05.04.2021 р., зареєстрований в реєстрі за № 17723 - є незаконним та таким, який не підлягає виконанню, що відповідно змушує його звернутися до суду з відповідною позовною заявою Ухвалою суду від 10.02.2023 прийнято до провадження справу та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що виконавчий напис виконано із дотриманням норм законодавства, також просив провести розгляд справи у відсутність представника відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явилися, Приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович надав заяву про слухання справи у його відсутність, Приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., про причини неявки судові не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.05.2021 року постановою приватного виконавеця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем було відкрито виконавче провадження № 65572610 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального року Остапенко Є.М. № 17723 від 05.04.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 37493,89 гривень. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним. Також, виходячи із дослідження доказів, сума заборгованості позивача перед банком є спірною. З огляду на вищевикладене, суд вважає визнати оспорюваний виконавчий напис нотаріуса такими, що не підлягає виконанню. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються зі: судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved