Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що у Відповідачки за рішенням Яремчанського суду від 30.08.2021 відібрано дочку [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано дитину органу опіки і піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради, яким дитина була влаштована до спеціалізованого закладу. Відповідачці роз`яснено, що вона має право повернути дитину, якщо відпадуть причини, які перешкоджали їй у належному вихованні останньої. Однак, Відповідачка поведінки своєї не виправила, продовжує зловживати спиртними напоями, часто змінює співмешканців, веде аморальний спосіб життя, що буде завдати шкоду інтересам дитині, якщо та проживатиме з матір`ю. Відповідачка і надалі не дбає про розумовий, фізичний і духовний розвиток дитини, не створила належні умови для проживання дитини. За ввесь період перебування дитини у закладі, Відповідачка жодного разу її не провідала. По місцю проживанню [PERSON] характеризується з негативної сторони - зловживає алкогольними напоями, недбайливо відноситься до своїх батьківських обов`язків, періодично проживає у різних сторонніх осіб, часто змінює співмешканців, не має роботи. Крім того, жодного разу не зверталась до органу опіки та піклування щодо зустрічей із дочкою. Відтак, з урахуванням наявності фактів, які свідчать про ухилення Відповідачкою від виховання дитини, свідомого нехтування батьківськими обов`язками, та переслідуючи соціальних захист малолітньої дитини на отримання пільг з боку держави, Орган опіки та піклування просить позбавити Відповідачку [PERSON] батьківських прав та стягнути з останньої аліменти. У судовому засіданні Представник позивача: Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської областіпозовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що насамперед метою звернення до Суду є захист малолітньої дитини Відповідачки, адже остання, отримавши статус дитини позбавленої батьківського піклування, буде соціально захищена з боку держави. Крім того, на даний час дитина влаштована у прийомну сім`ю [PERSON] , яка б хотіла усиновити дитину. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, вказаною у позовній заяві. Причини неявки Суду невідомі. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] просила у заяві, поданій до суду розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача Органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у своїй сукупності та співставленні приходить до висновку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є мамою дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.6). Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається з листа Яремчанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 18.06.2020 № 146/23.15.6-18 (а.с. 23). Як вбачається з матеріалів справи, у 2020 році Орган опіки та піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області звертався до суду з позовом до Відповідачки про позбавлення батьківських прав останню. Рішенням Яремчанського міського суду від 30.08.2021 позовні вимоги задоволено частково: відібрано неповнолітню [PERSON] , [INFO] , у матері без позбавлення батьківських прав, та передано дитину Органу опіки та піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. У рішенні матері роз`яснено, що вона має право повернути дитину, якщо відпадуть причини, які перешкоджали їй у належному вихованні останньої. 22.09.2022 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, повторно звернувся до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки поведінка матері не змінилася. Згідно з довідки про склад сім`ї [PERSON] проживає одна за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Актів обстеження житлово-побутових умов сім`ї №08-1 від 05.05.2022, №23 від 08.07.2022, № 28 від 20.07.2022 за адресою зареєстрованого місця проживання Відповідачки, станом на час огляду [PERSON] мала неохайний вигляд, була у стані алкогольного сп`яніння, в хаті знаходилися незнайомі чоловіки, поводила себе неадекватно (а.с. 20-22). Згідно з записами трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 18.10.2021 була звільнена з роботи, інформація про її подальше працевлаштування відсутня (а.с. 15). Як вбачається з Характеристики №2, виданої депутатом Яремчанської міської ради Івано-Франківської області на [PERSON] , остання не працює, інколи зловживає алкогольними напоями, недбайливо відноситься до своїх батьківських обов`язків (а.с.16). Згідно з Висновком Служби у справах дітей, погодженого Комісією з питань захисту прав дітей 15.08.2022 № 05 та затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.08.2022 № 64, є доцільним позбавити батьківських прав - [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , оскільки мати дитини неналежно виконує батьківські обов`язки. [PERSON] періодично проживає у різних сторонніх осіб, часто змінює співмешканців, зловживає спиртними напоями, не дбає про розумовий і духовний розвиток дитини, жодного разу не зверталась до органу опіки та піклування щодо зустрічей з дочкою, не сплачує аліменти, стягнуті з неї рішенням суду на утримання дитини (а.с. 10-13). Також, в ході судового розгляду встановлено, що рішенням виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області від 25.05.2022, малолітню [PERSON] влаштовано на виховання і спільне проживання у прийомну сім`ю [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 12 серпня 2021 року у справі № 306/8/20, провадження № 61-12720ск21. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи докази по справі у сукупності та враховуючи, що попереднім рішенням суду у задоволенні позову органу опіки та піклування в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки відмовлено, Відповідачка після цього не змінила свою поведінку, належних висновків не зробила, що призвело до повторного звернення органу опіки та піклування до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, Суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків, свідомо ухиляється від їх виконання, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дитиною, не утримує, не виявляє інтересу до її життя. Тому, досліджені у судовому засіданні докази підтверджують обставини позову Органу опіки та піклування про те, що відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Враховуючи принцип верховенства права, особливості цієї справи, та зазначене рішення ЄСПЛ, Суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню, більше того, Суд вважає, що на даний час, такий захід відповідає принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Відповідності до вимог статті 180 СК України батьки повинні утримувати свої дитину до повноліття Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30.08.2021 року (справа № 354/528/20) стягнено з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 255 гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Орган опіки та піклування просив збільшити розмір аліментів з 1255 грн на 2744 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, з наступною індексацією відповідно до закону, оскільки прожитковий мінімум для дитини відповідного віку зріс. Відповідно до статтей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Органу опіки та піклуванні в цій частині.

Outcome: approved