Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 22 лютого 2013 року відповідачу було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 13271,80 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачу видано у користування кредитну картку. Відповідач погодився, що генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складають договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов?язався повернути витрачену суму кредитного ліміту відповідно до умов генеральної угоди щомісячними платежами у розмірі, встановленому в генеральній угоді. В порушення зобов`язань за договором, відповідач своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості, станом на 11 листопада 2020 року, становить 41381,88 грн, з яких 10710,98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10910,61 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 19760,29 грн заборгованість за пенею. Суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10710,98 грн та відсотками за користування кредитом у розмірі 10910,61 грн, а також судові витрати у розмірі 2270,00 грн просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 24 лютого 2021 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 06 березня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України,справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи 28 березня 2008 року відповідачем [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 15). Відповідач заповнив заяву, в якій зазначив персональні дані, підтвердив бажання оформити на своє ім?я кредитну картку «Універсальна», а також підтвердив факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, наданими йому для ознайомлення в письмовому виді. Також підтвердив, що згоден з тим, що дана заява анкета разом з пам?яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір надання банківських послуг. В заяві - анкеті від 28 березня 2008 року визначені наступні умови кредитування: сума кредитного ліміту- 6500,00 грн; базова процентна ставка становить 3% на місяць на залишок заборгованості, порядок погашення заборгованості проводиться щомісячними платежами в розмірі шляхом внесення коштів на карту та списанням банокм коштів з дебетної картки. 22 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було підписано генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 16). Відповідно до умов генеральної угоди банк надав відповідачу строковий кредит на споживчі цілі у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 13271,80 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк кредитування становить 36 місяців, з 22 лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року. Погашення кредиту та відсотків за його користування здійснюється шляхом внесення щомісячних платежів з 1 по 25 число місяця в розмірі 481,5 грн. Остаточне погашення кредиту має відбутися не пізніше 29 лютого 2016 року. Надані представником позивача Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом № 906 СП-2012-7061750 від 03 грудня 2012 року, містять загальні умови надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі умов кредитування, з зазначенням тривалості пільгового періоду, базової ставки в місяць, розміру обов?язкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови (а.с. 17-43). На підтвердження видачі відповідачу кредитних карток до позовної заяви долучено довідки без номеру та дати, з яких вбачається, що за кредитним договором, без номеру та дати, укладеним [PERSON] , банком було видано кредитні картки № [NUMBER] (дата відкриття 22 лютого 2013 року, термін дії до 07/16), № [NUMBER] (дата відкриття 11 березня 2016 року, термін дії до 12/19), за картковим рахунком № [NUMBER] 22 лютого 2013 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 13271,80 грн, розмір якого в подальшому зменшено до 0,00 грн (а.с. 13,14). З виписки про рух коштів за рахунком кредитної картки № [NUMBER] , сформованої банком за період з 22 лютого 2013 року по 30 квітня 2020 року, вбачається, що станом на 30 квітня 2020 року розмір заборгованості (графа «залишок після операції») становить 41381,88 грн. Вказана заборгованість складається з використаних відповідачем кредитних коштів, а також списаних банком відсотків за користування кредитним лімітом, пені, штрафів (а.с. 10-12). З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), станом на 11 листопада 2020 року, становить 10710,98 грн, залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість становить 10910,61 грн, заборгованість по пені становить 19760,29 грн (а.с. 6-9). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі частини першої\~статті 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови про розмір кредиту у виді встановлення кредитного ліміту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за його користування, були викладені у підписаній відповідачем генеральній угоді від 22 лютого 2013 року, яка долучена до позовної заяви. Таким чином суд прийшов до висновку, що між сторонами в письмовій формі погоджені розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за його користування. Загальними вимогами процесуального права визначено обов?язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач користувався наданими банком коштами, знімав кредитні кошти та поповнював картковий рахунок, про що свідчить рух коштів по картковому рахунку відповідача, згідно з наданою випискою банку. Вказані обставини ним не спростовані, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10710,98 грн, що визначений у розрахунку заборгованості є обґрунтованими. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 10910,61 грн. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вказаних вимог суд виходить з наступного. Як вбачається із виписки по картковому рахунку після 29 лютого 2016 року (дату закінчення строку кредитування) розмір кредитного ліміту не збільшувався, кредитні кошти відповідачем не використовувалися, на рахунок надходили кошти в рахунок погашення заборгованості. Відомості про фактичне отримання відповідачем картки з новим строком дії для розрахунків за договором кредитування, в матеріалах справи відсутні. Випискою з карткового рахунку підтверджується відкриття рахунку 22 лютого 2013 року за карткою за № [NUMBER] по якій проводилися списання коштів до квітня 2020 року. Відповідно до правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 28 листопада 2018 року у справі № 713/1245/17, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до генеральної угоди від 22 лютого 2013 року, наданої позивачем, сторони встановили строк виконання щомісячного зобов`язання до 25 числа місяця, наступного за звітним, а строк кредитування до 29 лютого 2016 року. Кредитний ліміт після цього не збільшувався, кредитні кошти відповідачем не використовувалися. Таким чином строк кредитування сплив 29 лютого 2016 року. За даними наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 29 лютого 2016 року відповідач мав заборгованість за відсотками у розмірі 3565,80 грн. Зазначена сума заборгованості за процентами підлягає стягненню з відповідача. Нарахування банком процентів після вказаного строку є безпідставним. Вимог про стягнення пені, а також процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов?язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред?явив. Висновки за результатами розгляду Під час з?ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов?язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленого відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 10710,98 грн та відсотків в межах терміну кредитування у розмірі 3565,80 грн ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними. Вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, нарахованими після закінчення терміну кредитування, є необгрунтованими. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2270,00 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1498,89 грн (10710,98 +3565,80 =14276,78 х 2270/ 21621,59). На підставі викладеного,

Outcome: partial