Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю без реєстрації шлюбу - цивільним чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини та проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 березня 2013 року по день його смерті за однією адресою. Встановлення даного факту необхідне заявнику для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] заяву підтримала , суду пояснила, що з [PERSON] вони проживали як чоловік і дружина за адресою : [ADDRESS] , у них був спільний побут , вони підтримували інтимні стосунки, проживали разом з 2013 року по день його смерті. Іншим спадкоємцем померлого є його двоюрідний брат , [PERSON] , з яким вона перебувала у шлюбі по 1995 рік , після розірвання шлюбу його не бачила . Також зазначила , що в шлюбі з іншим чоловіком не перебуває . Представник заявника - адвокат Зубенко О.А.в судовому засіданні , підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] , за життя [PERSON] з 2013 року до дня його смерті, а також на момент смерті спільно проживала разом із ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, та відносини притаманні подружжю. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що є сусідкою заявниці за місцем її реєстрації в [ADDRESS] , є її подругою останні 25 років. Асія останнім часом проживала на Сталеварів з [PERSON] . Підтвердила факт спільного проживання заявниці та [PERSON] , як дружини і чоловіка з 2013 року по день його смерті. Повідомила, що часто (5-6 раз на рік) була у них вдома за адресою [ADDRESS] , бачила відносини між ними притаманні подружжю, вони завжди були разом , бачила їх на міському «Критому ринку» як вони здійснювали спільні покупки речей та продуктів харчування. У них були любовні відносини , вони часто при ній цілувались. Свідок була присутня на похованні [PERSON] на Матвіївському кладовищі, яке організувала повністю та сплатила заявниця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з [PERSON] з 1996 року за спільним хобі - риболовля. Вони багато часу проводили разом, свідок бував в гостях за місцем проживання [PERSON] [ADDRESS] . Підтвердив що [PERSON] та заявниця проживала однією сім`єю з 2013 року по день смерті [PERSON] . Мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Вони мали відносини притаманні подружжю, [PERSON] називав [PERSON] своєю дружиною. Свідок подружжю займав в борг кошти на придбання спільних меблів, а борг повернула йому заявниця зі своєї пенсії, хоча придбання було до квартири [PERSON] . Заявниця займала в борг гроші на поховання [PERSON] , оскільки вона цим займалась . Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.2022 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Дніпро)(а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 17.08.2000 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 31жовтня 2005 (а.с. 37-38,40). 01 лютого 1980 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 71 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.29). 14 вересня 1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Запоріжжя, актовий запис № 255, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.30). Після смерті [PERSON] спадкоємцями є заінтересована особа по справі його двоюрідний брат- [PERSON] та його цивільна дружина, заявниця по справі - [PERSON] . Згідно відповіді Першої Запорізької державної нотаріальної контори №285/01-09 від 28.03.2023 року , наданої на запит суду спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 71952547 від 28.03.2023 року ( а.с. 24-25). Після смерті [PERSON] заявниця, як його цивільна дружина організувала поховальну процесію, повністю сплатила всі витрати за його похованням, що підтверджується квитанцію до прибуткового ордера № 2307 від 10 березня 2022 року за оформлення свідоцтва на поховання та свідоцтво про поховання № [NUMBER] померлого [PERSON] на кладовищі «Матвіївське» видане СКП «Запорізькою ритуальною службою» на ім`я заявниці(а.с. 36). Заявницею як членом сім`ї [PERSON] оформлено допомогу на його поховання, якою додатково сплачено витрати з поховання [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 03 березня 2022 року виданого Вознесенівський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та заявою про виплату пенсії або грошової допомоги до Управління пенсійного фонду в Запорізькій області оформлене в ЗОУ АТ «Ощадбанк»(а.с.35). Заявниця сплачувала комунальні послуги за місцем свого проживання [ADDRESS] за період спільного проживання з [PERSON] , що підтверджується наявними в неї квитанціями про сплату комунальних послуг за вказаною адресою(а.с.43-64). Суд бере до уваги наявність у заявниці спільних фотографій з [PERSON] , відповідно наданої фототаблиці, що особи яких встановлено відповідно наданих паспортів громадян України в тому числі паспорт [PERSON] серія [NUMBER] .(а.с. 65-67, 6, 28). В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] за його життя в зареєстрованих шлюбах на час спільного проживання та після не перебували. [PERSON] дітей не має. Поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , наданими в судовому засіданні підтверджено факт спільного проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] , як дружини та чоловіка за однією адресою: [ADDRESS] , з 2013 року по день смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1264 ЦК України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.» Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, дослідивши усі докази по справі, суд робить висновок про те, що всі надані докази свідчать про постійне проживання заявниці разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у зв`язку із чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved