Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі АТ АКБ «Львів») звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості та просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №16041/115/2022 від 21.01.2022 у розмірі 48\~847,73 гривень та судовий збір. Позовні вимоги мотивував тим, що 21.01.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено кредитний договір №16041/115/2022, згідно якого Банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 40\~000 гривень зі сплатою 37,8% річних за користування кредитом та терміном повернення до 20.01.2026 року включно. Згідно умов договору видача кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника. Факт перерахування коштів підтверджується меморіальним ордером від 21.01.2022 №709002. Всупереч вимогам законодавства та умов кредитного договору позичальник систематично не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає. Також позичальник не сплатив відсотки за користування кредитом, строк сплати яких настав, чим порушив право позивача на їх отримання, передбачене ч.1 ст.1048 ЦК України. На 01.02.2023 заборгованість по кредиту становить 48\~847, 73 гривень. На виконання вимог п.2.4 Кредитного договору, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по тілу та процентах, Банк скерував позичальнику вимогу про дострокове виконання зобов`язання, проте відповідач не зреагував. Провадження у даній справі відкрито 07.03.2023, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. У судові засідання відповідач не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є\~день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Суд вважає довідку поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою» \~належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, оскільки зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки, що узгоджується із висновком постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023. Представник позивача\~у судові\~засідання\~не з`явився,\~до позовної заяви додав клопотання\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~банку. Згідно ч.3\~ст.131\~ЦПК\~України\~учасники судового\~процесу\~зобов`язані\~повідомляти суд\~про\~причини\~неявки у\~судове\~засідання.\~У\~разі\~неповідомлення суду\~про\~причини\~неявки вважається,\~що\~учасники\~судового процесу\~не\~з`явилися\~в судове\~засідання\~без\~поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився в судові засідання без поважних причин. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у позовній заяві не заперечив щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Підставою звернення представника позивача з даним позовом до суду є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем щодо укладеного між сторонами договору. Судом встановлено, що 21.01.2022 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено кредитний\~договір №\~16041/115/2022. Згідно умов договору (п.1.1) Банк надав відповідачу кредит у сумі 40 0000 грн з умовою повернення до 20.01.2026 в порядку та відповідно до умов цього договору (пункт 1.3 Кредитного договору). Згідно з пунктами 1.4 та 1.5 Кредитного договору видача Банком Кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] , МФО 325268, код ДРФО 3232527432. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Відповідно до пункту 2.3.2 Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором у разі, зокрема, несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту). Згідно з пунктом 2.4 Кредитного договору у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів з підстав, обумовлених цим договором, Банк письмово повідомляє про це Позичальника. У такому випадку Позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення. За користування Кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 37,8 % річних (пункт 3.2 Кредитного договору). Загальна вартість Кредиту становить 79091,16 гривень. Реальна річна процентна ставка становить 45,09 % (пункт 3.3 Кредитного договору). Відповідно до пункту 3.6 Кредитного договору Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Згідно з пунктом 5.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Як встановлено судом Банк зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 400000 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 21.01.2022 № 709002. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту від 21.01.2022 №\~16041/115/2022, заборгованість на 01.02.2023\~становить 48847,73 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 39997 грн, сума заборгованості за відсотками 8850,73 гривень. 20.09.2022 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу про дострокове виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якої на 20.09.2022 заборгованість за кредитним договором 16041/115/2022 від 21.01.2022 становить 48847,73 грн, проте вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку сплачена не була. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Приписами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина перша статті 625 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, підписавши кредитний договір №16041/115/2022 від 21.01.2022,\~відповідач [PERSON] із запропонованими умовами договору погодився. Судом встановлено, що відповідач, отримавши кредитні кошти, ними користувався. Згідно розрахунку заборгованості у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 сплачено 3 гривні заборгованості та у період з 01.02.2022 по 28.02.2022, 01.06.2022 по 30.06.2022 сплачено 512,37 гривень відсотків за договором. При цьому доказів, які б спростовували наявну заборгованість по кредиту у розмірі 48847, 73 гривень, відповідачем суду не надано. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, та суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився та не надав жодних доказів на спростування вимог позивача, беручи до уваги, що Банк підтвердив належними та допустимими доказами заборгованість відповідача за укладеним кредитним договором, суд вважає позовні вимоги АТ АКБ «Львів» обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 207, 526,\~530, 610, 612, 626, 628-629, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved