Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 21.03.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2012 року проживала у цивільному шлюбі із [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилося неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом з дітьми зареєстрована та проживає в с. Хімчин, Косівського району. Відповідач не бере жодної участі в утриманні та вихованні дітей. На спроби в досудовому порядку вирішити цей спір, [PERSON] реагує негативно. [PERSON] ствердила, що батько дітей ухиляється від виконання свого законного обов`язку. Таким чином, діти перебувають на повному утриманні позивача. Позивач самостійно займається вихованням та доглядом за дітьми, а відтак в неї немає можливості влаштуватись на роботу, і доводиться обмежуватись незначними підробітками. Двоє молодших дітей відвідують дошкільний навчальний заклад, а троє старших навчаються у школі, діти потребують коштів на утримання, зокрема покупки нового одягу, засобів гігієни, іграшок та канцтоварів. Окрім того, дітям необхідно добре та корисно харчуватися, тому самостійно із утриманням дітей позивачу важко впоратися. На утримання дитини шкільного віку щомісячно необхідно близько 4 000 грн., а на дитину дошкільного віку - 3 000 грн. [PERSON] відомо, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, проте має доходи від виконання тимчасових робіт. У зв`язку з вище наведеним позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 щомісячно до досягнення ними повноліття та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1 300 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак на адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 28-30, 35-37). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.03.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторони відповідача та призначено справу до судового розгляду на 03.05.2023 року (а.с. 22). Ухвалою від 03.05.2023 року, розгляд справи було відкладено на 30.05.2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача (а.с. 31). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/778/23 відповідача [PERSON] (а.с. 23, 32). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 29.06.2012 року, серії [NUMBER] , виданого 21.06.2013 року, серії [NUMBER] , виданого 04.09.2015 року, серії [NUMBER] , виданого 01.03.2017 року, серії [NUMBER] , виданого 14.03.2019 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-11). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку приміщенні/ будинку осіб, за адресою: с. Хімчин, Косівського району Івано- Франківської області в склад сім`ї входять [PERSON] , чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , мати [PERSON] . Також зазначено і брата [PERSON] , однак не проживає (а.с. 12). Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї №39 від 07.03.2023 року, зазначено, що з [PERSON] проживав чоловік [PERSON] та проживають їхні діти,- дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] . [PERSON] не одружена, має на утриманні 5 малолітніх дітей, з цивільним чоловіком [PERSON] разом не проживають. Сім`я являється багатодітною і малозабезпеченю, потребує допомоги. Двоє дітей [PERSON] та [PERSON] навчаються у ліцеї «Інтелект» на денній формі навчання (а.с. 13) Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей до\~6\~років:\~з 1\~січня -\~2100\~гривень,\~з 1\~липня -\~2201\~гривня,\~з 1\~грудня -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 7-11). Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний їх утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживають діти. Крім того, суд звертає увагу про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати аліменти у визначеній позивачем твердій грошовій сумі. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені, а сам відповідач в судове засідання не з`явився. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1 500 (одна тисяча п`ятсот гривень) щомісячно до досягнення ними повноліття та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1 300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів для дітей відповідного віку, на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 21 березня 2023 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073,60 грн). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved