Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

02.03.2023 представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 11.12.2006 між сторонами укладено кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 500 грн., який збільшено до 27000,00 грн, для користування яким клієнту видано кредитну картку. Своїм підписом у Заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі. При укладанні вказаного договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з Умовами і Правилами надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобов`язань по погашенню кредиту, у зв`язку з чим, станом на 13.02.2023 утворилася заборгованість в загальному розмірі 35032,72 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28658,60 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6374,12 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору. Представник позивача - АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, проте в тексті позовної заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 2, зворот). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку ( а.с.58, 65).Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладений договір про надання банківських послуг без номеру від 11.12.2006 (далі, - Договір), який складається із Анкети - Заяви (а.с. 27) , Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови), Правил користування платіжною карткою та Тарифів, згоду на укладення якого та прийняття його умов відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві (а.с. 27 зворот, 28-31). По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.2, 3.3. Умов та Правил відповідач надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредитний ліміт на картковий рахунок з видачею пластикової картки, який в подальшому було збільшувався до 27000,00 грн., про що свідчить довідка про зміну умов кредитування (а.с. 25). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 3-24). Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Відповідно до умов Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов`язань. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 11.12.2006 суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Всупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13.02.2023 утворилася кредитна заборгованість у розмірі 35032,72 грн. гривень, яка складається із: - заборгованості за тілом кредиту - 28658,60 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками - 6374,12 грн. Сума заборгованості за Договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-24), який відповідач не заперечив. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконано умови кредитного договору б/н від 11.12.2006 та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в загальному розмірі 35032,72 грн. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2684 гривень (а.с. 50).

Outcome: approved