Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Корой І.Д. звернувся до суду з позовом до Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, в якому проситьвстановити факт її родинних відносин, як дочки, з [PERSON] , померлою [INFO] ; факт належності померлій матері сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 038387, виданого жительці села Первомайське Фрунзівського району Одеської області [PERSON] 07.08.1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження № 308/96 від 07.08.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 387; а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Оленівка Фрунзівського району Одеської області розміром 7,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене вказаним сертифікатом. Вимоги свого позову обґрунтовує тим, що за відсутності заповіту прийняла вказану спадщину матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки протягом шести місяців після її смерті взяла з будинку матері належні їй меблі та інші речі домашньої обстановки та вжитку, а також обробляла присадибну ділянку біля будинку. Зазначає, що набула право на спадщину матері з моменту відкриття спадщини, проте нотаріус повідомила про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату та відсутність документів про родинні стосунки. Вказує також на необхідність встановлення факту належності померлій матері зазначеного вище сертифіката, в якому власником вказана « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть [PERSON] . Щодо її родинних відносин зі спадкодавцем посилається на те, що при її народженні батьки мали прізвище [PERSON] , а у 1977 році зареєстрували між собою шлюб як [PERSON] та [PERSON] , яка отримала прізвище [PERSON] , і за цим прізвищем був виданий сертифікат та зареєстрована смерть матері. Зазначає, що за відсутності оригіналу сертифікату і можливості отримання його дубліката, його належність спадкодавцю, як правовстановлюючого документу, необхідно встановити в судовому порядку, а також визнати за нею право на спадщину матері. Ухвалою суду від 10.04.2023 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання, викликано сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали і просять її задовольнити (а.с. 52). Представник відповідача Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій справу просить розглянути за їх відсутності і позовні вимоги визнає повністю (а.с. 40). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За результатами розгляду наданих позивачем та витребуваних за клопотанням його представника доказів судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого на підставі запису за № 5406 зробленого 06.06.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, [PERSON] (далі - спадкодавець) померла [INFO] в м. Одесі. В записі акта про смерть зазначено, що померла народилась у 1920 році в с. Антонівка Красноокнянського району Одеської області і проживала в с. Первомайське Фрунзівського району Одеської області (а.с. 6). За інформацією від 14.10.2022 року № 2171/340-22 відділу № 7 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реєстрація за № 387, жительці села Первомайське Фрунзівського району Одеської області [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 038387, виданого 07.08.1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження № 308/96 від 07.08.1996 року, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського с. Оленівка Фрунзівського району Одеської області розміром 7,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), ця частка в натурі не виділялась та державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а.с. 7). У незасвідченій світлокопії вказаного сертифіката « [PERSON] » виправлено на [PERSON] з посиланням на описане вище свідоцтво про її смерть (а.с. 9). Відповідно до інформації № 134/01-16 від 14.04.2023 року Захарівської держаної нотаріальної контори Одеської області, спадкодавець заповіт щодо свого майна не залишала, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, спадкова справа щодо її майна у Захарівській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 37). Листом від 07.10.2022 року за № 549/01-16 державний нотаріус Романова І.С. Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області повідомила позивачку про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату та відсутність документів про родинні стосунки (а.с. 14). Згідно запису акта про народження, складеного 25 грудня 1949 року за № 30 Кошарською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] народилась [INFO] в селі Н-Болгарка від батьків [PERSON] , якому минуло 33 роки, і [PERSON] , якій минуло 29 років, які проживали в с. Ново-Болгарка Фрунзівського району Одеської області. Форма запису акта не передбачає відомості про шлюб батьків дитини (а.с. 10). У довіднику «Українська РСР: Адміністративно-територіальний поділ: на 1 вересня 1946 року.» Інформаційно-статистичний відділ при Секретаріаті Президії Верховної ради Української РСР.» Українське вид-во політичної літератури, 1947, наявний додаток «Алфавітний покажчик нових і старих найменувань», в якому на стор. 935 зазначено «Старе найменування» с. Ново-Болгарка і його «Нове найменування» с. Первомайське Фрунзівського району Одеської області. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого на підставі актового запису № 1146 складеного 23 листопада 1974 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , дружині було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. Відповідно до п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Затишанської селищної, Захарівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. За довідкою відповідача № 1603 від 07.10.2022 року, спадкодавець, яка померла [INFO] , дійсно постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті в будинку [ADDRESS] . У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім покійної [PERSON] на день її смерті та до цього часу немає зареєстрованих чи прописаних фізичних осіб (а.с. 12). За довідкою підвідомчого відповідачу старости Мар`янівського старостинського округу № 36 від 07.02.2023 року, позивачка прийняла спадщину своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] в селі Первомайське Фрунзівського (з 2016 року Захарівського і з 2020 року Роздільнянського) району Одеської області, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном - протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] в період з 06 червня по 06 грудня 2003 року її дочка [PERSON] взяла з будинку спадкодавця по [ADDRESS] належні їй меблі та інші речі домашньої обстановки та вжитку, а також обробляла присадибну ділянку біля будинку (а.с. 13). За довідкою підвідомчого відповідачу старости Мар`янівського старостинського округу № 276 від 27.10.2022 року, на підставі погосподарської книги № 7 с. Первомайське 1964 року до складу сім`ї входили такі особи - батько [PERSON] , 1916 р.н., мати [PERSON] , 1920 р.н., дочка [PERSON] , 1948 р.н., син [PERSON] , 1954 р.н.; в особовому рахунку № 448 вказаної погосподарської книги за 1981-1985 р.р. у складі сім`ї вказані - голова сім`ї [PERSON] , 1916 р.н., дружина [PERSON] , 1920 р.н.; в особовому рахунку № [NUMBER] вказаної погосподарської книги за 1986-1990 р.р. у складі сім`ї вказані - голова сім`ї [PERSON] , 1915 р.н., яке закреслено і виправлено на [PERSON] , 1920 р.н., а також наявна відмітка про вибуття голови сім`ї у зв`язку зі смертю; в особовому рахунку № 388 вказаної погосподарської книги за 1991-1995 р.р. у складі сім`ї вказані - голова сім`ї [PERSON] , 1920 р.н. (а.с. 15-18). Відповідно до запису про укладення шлюбу, складеного 16 листопада 1977 року за № 36 виконавчим комітетом Карабанівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] в с. Лихачовське Урицького району Казахської РСР, одружився з [PERSON] , 1920 р.н. в с. Антонівка Красноокнянського району Одеської області, прізвище після шлюбу - [PERSON] , обоє проживають в с. Первомайське Фрунзівського району Одеської області. Документами, що посвідчують особу, вказані свідоцтва про народження осіб, що одружуються, у чоловіка це було свідоцтво від 1/10-1974 року видане у Кустанайській області Лихачовська церква Урицького району (а.с. 36). За довідкою підвідомчого відповідачу старости Мар`янівського старостинського округу № 276 від 27.10.2022 року, на підставі домової книги громадян по селу Первомайське Роздільнянського району Одеської області 1970-2003 р.р. щодо реєстрації та проживання особи - [PERSON] , 1920 р.н., [NUMBER] Фрунзівським РВВС 25.12.1995 року, яка дійсно була зареєстрована в с. Первомайське Фрунзівського району Одеської області від 05.02.1996 р. (а.с. 15). У заяві про видачу паспорту від 20.12.1995 року вказано, що [PERSON] народилась у 1920 році в с. Антонівка Красноокнянського району Одеської області від матері [PERSON] і батька [PERSON] ; перебуває з [PERSON] , 1915 р.н., у шлюбі зареєстрованому Карабанівською сільрадою 16.11.77р.; проживає в с. Первомайське Фрунзівського району Одеської області. Виданий 25.12.1995 року паспорт [NUMBER] у зв`язку з обміном паспорту [NUMBER] виданого Фрунзівським РВВС Одеської області 06.12.1977 року (а.с. 39). Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між учасниками справи, суд виходить з наступних положень законодавства. Положеннями статті 524 ЦК УРСР (чинного до 01.01.2004 року) було визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 529 цього Кодексу визначала, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтями 548 і 549 ЦК УРСР було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пункт 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5 зареєстрованим 07.07.1994 року за № 152/361, передбачав, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Положеннями пунктів 4.12. і 4.14. глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачена можливість виправлення виявлених у сертифікаті помилок, а також видача дубліката при втраті сертифіката. Частина 1 статті 392 ЦК передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатами дослідження описаних у цьому рішенні доказів та виходячи з наведених вище положень законодавства, що були чинними на час відкриття спадщини та на час звернення позивачки за її оформленням, суд приходить до висновку про встановлення наступних фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Обставини щодо наявності родинних відносин між спадкодавцем та позивачкою, як матір`ю та її дочкою, підтверджені особовими відомостями спадкодавця щодо дати і місця її народження як [PERSON] у 1920 році в с. Антонівка Красноокнянського району Одеської області, які співпадають в актових записах про її шлюб з [PERSON] , заяві про видачу їй паспорту та запису акта про її смерть. В запису акта про народження позивачки у 1949 році її матір`ю вказана [PERSON] , якій виповнилось 29 років, що відповідає даті її народження у 1920 році. Зазначені актові записи про народження позивачки, шлюб спадкодавця та її смерть, а також матеріали погосподарського обліку свідчать про те, що спадкодавець з часу народження позивачки і по день своєї смерті проживала в с. Первомайське Фрунзівського району Одеської області і при цьому у 1964 році до складу сім`ї входили: батько [PERSON] , мати [PERSON] , 1920 р.н., дочка [PERSON] . Надалі батьки позивачки вже як [PERSON] , який надав свідоцтво про народження від 01.10.1974 року, і [PERSON] у 1977 році зареєстрували між собою шлюб, і дружина отримала прізвище [PERSON] . Зміна прізвища батьків позивачки з Кльосови на [PERSON] відображена в особовому рахунку № 379 погосподарської книги за 1986-1990 р.р. та в подальшому це подружжя, і спадкодавець зокрема, обліковувалось за погосподарським та паспортним обліком як [PERSON] . Перешкодою для підтвердження спадкових прав позивачки щодо належного спадкодавцю права на земельну частку (пай) також є те, що у зазначеній вище Книзі реєстрації сертифікатів власником сертифіката вказана жителька села Первомайське Фрунзівського району Одеської області [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть спадкодавця вона вказана як [PERSON] . Щодо факту належності спадкодавцю вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай), то він підтверджений описаними вище документами, за якими в селі Первомайське Фрунзівського району Одеської області за погосподарським та паспортним обліком станом на день видачі сертифіката 07.08.1996 року обліковувалась [PERSON] , 1920 р.н., яка 25.12.1995 року Фрунзівським РВВС була документована паспортом [NUMBER] і з 05.02.1996 року була зареєстрована в с. Первомайське. Оскільки спадкодавець заповіт щодо свого майна не залишала, то його спадкування здійснюється за законом спадкоємцем першої черги її дочкою - позивачкою у справі, яка прийняла її спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном своєї матері за фактом того, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини взяла майно спадкодавця, у зв`язку з чим набула право на неї у вигляді права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ОД № 038387. Нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це спадкове майно через відсутність оригіналу сертифікату та відсутність документів про родинні стосунки. Виходячи з доведеності факту родинних відносин позивачки зі спадкодавцем та факту належності їй зазначеного сертифікату, прийняття позивачкою спадщини матері і набуття нею права на нього, а також на підставі наведених вище положень законодавства, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою у судовому порядку права на спадкове майно, яке є предметом позову, оскільки у нотаріуса відсутня можливість видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу належного спадкодавцю сертифікату.

Outcome: approved