Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до позовної заяви від 19.04.2023 року, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що 24.04.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Печерському районному у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №668. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Вказує, що позивачем було подано до Голосіївського районного суду міста Києва позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, усі витрати несе вона самостійно. 21.04.2023 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву із викладенням заперечень щодо позовних вимог, а тому суд вирішує справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.04.2018 р. Печерським районним у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 668. У сторін є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. На час розгляду справи неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України» на 2023 рік встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2023 року - 2272 грн. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, а також розмір витрат, які необхідно здійснити на малолітню дитину відповідного віку щомісяця. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, однак відомості про розмір його доходів в матеріалах справи відсутні. Відповідач не має інших аліментних зобов`язань, оскільки будь-які докази на спростування зазначених обставин суду надані не були. Також суд враховує, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків і такі зобов`язання щодо забезпечення життєдіяльності дитини та її гармонійного розвитку не можуть виникати лише у батька. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved