Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач 03.04.2023 звернувся до суду із зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 29.03.2003 Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №204. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 29.03.2003, спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. З 2018 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства, маючи протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб в позасудовому порядку. Позивач наголошує, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. На підставі наведеного, з посиланням на ст.51 Конституції України, ст. 24, 65, 109, 110, 112 СК України, адже розірвання шлюбу в позасудовому порядку неможливе із врахуванням позиції відповідачки, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява за вх.№14444/23-Вх від 22.05.2023 про розгляд справи за його відсутності відповідно до ст.43 ЦПК України, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідачка відповідно до заяви вх.№13988/23-Вх. від 16.05.2023 просить розглядати справу за її відсутності, а також повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, тому просить задовольнити позов та застосувати положення ч.1 ст.142 ЦПК України щодо розподілу судових витрат. Після розірвання шлюбу бажає повернути прізвище, змінене у зв`язку із реєстрацією шлюбу « [PERSON] ». Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206\~ЦПК\~України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Оскільки сторони висловили свою думку з приводу заявлених вимог, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29.03.2003 Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №204, між сторонами у справі зареєстровано укладення шлюбу. Дошлюбне прізвище відповідачки за даними свідоцтва- « [PERSON] ». Сторони не мають спільних малолітніх та неповнолітніх дітей на час розірвання шлюбу, є батьками [PERSON] , [INFO] . Щодо наявності майнового спору між сторонами під час провадження справи в суді подружжям не повідомлено. Подружні відносини між сторонами у справі припинені з 2018 року. Вказані обставини визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. За приписами ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен\~з подружжя\~має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне із врахуванням його позиції з цього приводу. Ст.113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », що є її особистим немайновим правом відповідно до ч.5 ст.295 ЦК України. За приписами ч.8\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 536,80 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142\~ЦПК\~України поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого ним при поданні позову, тобто, у сумі 536,80 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved