Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] 12.07.2018 року звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] , сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Настя», про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, посилаючись на те, що вони є власниками домоволодіння по [ADDRESS] . Поряд з їхнім домоволодінням по [ADDRESS] , директором якого є [PERSON] , заступником директора СГОК «Настя» є її син [PERSON] . 13.06.2006 року [PERSON] купила в [ADDRESS] три цегляні нежитлові будівлі, а саме: цех переробки фруктів площею 537.1 м2, склад площею 212.5 м2, вагову площею 23.6 м2, інших будівель не вказано, а у 2016 році відповідачі розпочали будівництво господарських приміщень без відповідних дозволів та погоджень із державними органами. Вказаний об`єкт самочинного будівництва знаходиться на відстані 0,7 м від межі з земельною ділянкою позивачів. Відповідачі будують господарське приміщення, в якому будуть проводитися ремонтні роботи, зберігатись паливо-мастильні матеріали, що буде супроводжуватися неприємними запахами та шумовим забрудненням. Висота будівлі є значною, тому їхня земельна ділянка навіть під час сонячної погоди буде перебувати в затіненні Просить зобов`язати відповідачів: Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив «Настя» та [PERSON] знести об`єкт самочинного будівництва загальними лінійними розмірами 13.0 х 9,0 м ( зведено три цегляні стіни по периметру будівлі висотою 3,5 4,5 м) без затвердженої проектної документації та права на виконання будівельних робіт, що знаходиться на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить для земель Нижанковицької селищної ради на [ADDRESS] , привівши земельну ділянку у попередній стан. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2018 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 25.09.2018 року позовну заяву залишено без руху. 09.10.2018 року недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою судді від 05.11.2018 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 13.03.2019 року, яке неодноразово відкладалося. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 11.09.2020 року справу прийнято до розгляду, та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 04.11.2020 року, яке було відкладено на 11 годину 00 хвилин 14.04.2021 року. Ухвалою суду від 14.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 28.09.2021 року та відкладено на 14 годину 00 хвилин 25.02.2022 року. Ухвалою суду від 25.02.2022 року підготовче засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 20.07.2022 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 20.12.2022 року. Ухвалою суду від 20.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 11 годину 00 хвилин 16.03.2023 року, який відкладено на 11 годину 00 хвилин 01.06.2023 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Їхній представник адвокат Чубик Б.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючи на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Представник сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Настя» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.05.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява за підписом міського голови П.Куляса, в якій він просив розгляд справи провести без участі представника Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області. Представник третьої особи - департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою, третьою статті 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За нормами ч.1, 2 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Сільськогосподарський кооператив «Настя» розташований в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 17.11.2015 року, позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] (а.с.6-7). З листа Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28.09.2017 року відомо, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекціх у Львівській області розглянуто звернення [PERSON] від 15.08.2017 року щодо законності виконання будівельних робіт СГОК «Настя» на вул.Огородній в смт.Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області та на час перевірки об`єкта, а саме 22.09.2017 року встановлено, що на земельній ділянці, яка належить до земель Нижанковицької селищної ради на вул.Огородній в смт.Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області виявлено факт самочинного будівництва об`єкту загальними лінійними розмірами 13.0 х 9.0 м. (зведено три цегляні стіни по периметру будівлі висотою 3.5 4.5 м). За твердженням [PERSON] (директора СГОК «Настя») ні вона, ні працівники СГОК «Настя» виконання будівельних робіт не проводили (а.с.8). З повідомлення начальника Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 24.11.2017 року відомо, що по факту виявлення самочинно збудованого об`єкту на території сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Настя» в [ADDRESS] розглянуто. Під час розгляду матеріалів директор СГОК «Настя» [PERSON] та її син гр. [PERSON] , який є заступником директора кооперативу стверджували про свою не причетність до даного будівництва, мотивуючи, що споруда зведена до того, як стала їх власністю, але жодного документального підтвердження своїх слів не надали. Однак документально підтверджено, що згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, серії ВСТ №764426 від 13.06.2006 року гр. [PERSON] купила в [ADDRESS] три цегляні нежитлові будівлі, а саме цех переробки фруктів площею 537,1 м", склад площею 212,5 кв.м, вагову площею 23,6 кв.м., інших будівель не вказано. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА №894605 від 14.06.2006 року гр. [PERSON] стала власником вищевказаних трьох нежитлових будівель. Із слів гр. [PERSON] котра проживає по сусідству із СГОК«Настя» відомо, що вищевказана споруда збудована на території кооперативу в 2015-2016 роках і будував її гр. [PERSON] . В своєму письмовому поясненні від 24.08.2017 року [PERSON] [INFO] , котрий на даний час перебуває за кордоном стверджує, що споруду зводив гр. [PERSON] . Також 24.08.2017 року гр. [PERSON] звертався в поліцію із письмовою заявою по факту виникнення конфлікту між ним та [PERSON] . Із слів жительки [ADDRESS] , гр. [PERSON] [INFO] відомо, що вищевказана будівля зведена сім`єю [PERSON] недавно (а.с.10). Виявивши зазначені порушення, представник будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області 12.02.2018 року склав відповідний Акт перевірки №26/57 та виніс Припис №26/57-1, яким постановив вимогу про зупинення виконання будівельних робіт на вище зазначеному об`єкті будівництва з моменту отримання припису та до моменту усунення виявлених порушень (а.с.117-123, 126). Перевірку самочинного будівництва було також здійснено Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області. За результатами перевірки в присутності [PERSON] , складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельна ділянка від 06.03.2018 року за №177 ДК/86/АП/09/011-18 та йому вручено Припис від 06.03.2018 року за № 177 ДК/0029/Пр/03/011-18. Постановою Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області по справі про адміністративне правопорушення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8670,00 гривень (а.с.127). Вищевказаною постановою встановлено, що [PERSON] на земельній ділянці, яка належить до земель Нижанковицької селищної ради, проводить виконання будівельних робіт із будівництва гаражу на [ADDRESS] , загальними лінійними розмірами 13,0х9,0 (зведено три цегляні стіни по периметру будівлі висотою 3,5 м-4,5 м). Таким чином, [PERSON] проводить виконання будівельних робіт із будівництва гаражу на [ADDRESS] без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт. Відповідно до ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, матеріальним законом передбачено право на судовий захист не лише в разі порушення порушення суб`єктивного права позивача, а також передбачено право на подання превентивного позову, що випливає зі змісту ч.2\~ст.386 ЦК України. Крім того, захоплення земельної ділянки, що належить позивачам, прямо порушує право власності позивачів на земельну ділянку. Спірні правовідносини врегульовано\~ст.376 ЦК України. Так відповідно до ч.1\~ст. 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що відповідачі здійснили будівництво без повідомлення про початок будівельних робіт, на вищезазначене нерухоме майно розповсюджується правовий режим самочинного будівництва. Згідно з ч.7\~ст. 376 ЦК України\~у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Вирішуючи питання чи належить позивачам право вимоги, що випливає з ч.7\~ст. 376 ЦК України, слід враховувати сталу судову практику, згідно якої вбачається належність права вимоги безпосередньо у особи чиї права порушено при доведенні факту такого порушення, тобто правова конструкція ч.7\~ст. 376 ЦК України\~застосовується у сукупності зі ст.386\~та\~391 ЦК України. Так, у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі N 6- 1721 цс 16 зроблено висновок, що "право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті\~376\~та стаття\~391\~цього\~Кодексу)". У постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі N 6-137цс14 зроблено висновок, що "правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і в постанові №296/5460/17 від 11.08.2020 року. Обираючи спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача знести самочинно збудовані приміщення, позивач виходить з того, перебудова не призведене до усунення вищезазначених порушень, а відтак не відновить його порушене право. Так, відповідно до абзацу другого ч. 7\~ст. 376 ЦК України, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наявність встановлених висновками експерта порушень будівельних норм, які прямо створюють перешкоди в користуванні майном, а також створюють загрозу як здоров`ю та життю працівників товариства, так і належній позивачам власності, існують передбачені законом підстави для задоволення даного позову. Згідно пункту 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396\~ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченою законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його право власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Згідно зі\~ст. 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, самостійно господарювати на земельній ділянці, на відшкодування збитків, у випадках, передбачених законом, споруджувати виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувача підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до частин 1, 4, 7статті 376 Цивільного кодексу України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України\~зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: - істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, - істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва. Відповідачами суду не було представлено проекту будівництва, не підтверджено цільового призначення земельної ділянки на якій здійснюється самочинне будівництво та не представлено документів відповідності будівництва проекту, а тому\~стаття 376 Цивільного кодексу України\~не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4статті 376\~ЦК України). Отже, позовні вимоги суд вважає повністю обґрунтованими, тому вони підлягають задоволенню. Згідно\~ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені ними та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривні (а.с.1, 55).

Outcome: approved