Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

29.05.2023 року [PERSON] , звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою, зазначивши заінтересованою особою: Новобузький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, що [INFO] у місті Маріуполь Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія України) народилася дитина чоловічої статі [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Маріуполь Донецької області, громадянка України, а батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Маріуполь Донецької області, громадянин України. Заява обґрунтована тим, що [INFO] в м. Маріуполь Донецької області народився хлопчик [PERSON] , який являється їй правнуком. Батьки дитини перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.07.2017 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 439. Місто Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». При народженні правнука батькам було видано свідоцтво про народження дитини на тимчасово окупованій території України, але відповідно до законодавства України воно є недійсним. Медична довідка про народження дитини здана у відділ ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Документи, які дозволяють зареєструвати народження дитини згідно вимог законодавства України відсутні. В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 29.05.2023 року визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І. Ухвалою судді від 29.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження на 29.05.2023 року о 14:00 год. Представник заявниці, адвокат Кіяновська А.В., в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати дану справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа , Новобузький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання явку свого представника не забезпечила. Заслухавши обгрунтування представника заявниці, вивчивши доводи заяви [PERSON] , дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходе такого висновку. Заявниця [PERSON] є бабусею батька дитини [PERSON] - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.5-10). Відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що [INFO] в м. Маріуполь, Іллічівський район, Донецької області, Україна, у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина, хлопчик [PERSON] . Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 15.04.2023 року (а.с.13.). На час народження дитини заявники перебували у шлюбі, який зареєстрований 07.07.2017 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07.07.2017 року (а.с.12). Відповідно до ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Батьки визначили ім`я дитини - [PERSON] . Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія м. Маріуполя, Донецької області, Україна, визнана тимчасово окупованою територією. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно з ст.9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами, відділами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини в зв`язку з тим, що органи влади України не функціонують на тимчасово окупованій території, а офіційні документи, що посвідчують факт народження дитини, видані медичною установою та відділом реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на тимчасово окупованій території. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що батьки дитини не можуть у інший спосіб реалізувати свої права на реєстрацію факту народження дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність факту народження дитини, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved