Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживача банківських послуг в якому просив суд ухвалити ріщення, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти у розмірах, підтверджених суду Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В. в електронній банківській виписці у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.», стягнути 3% річних за останні 3 роки неповернення АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно отриманих від позивача грошових коштів у розмірах, підтверджених суду Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В. в електронній банківській виписці у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.», а також стягнути збитки у формі упущеної вигоди (втрата можливості [PERSON] отримувати проценти від розміщення у банках належних йому коштів, які безпідставно отримав АТ КБ «ПриватБанк» та протиправно не повертав після 15.11.2019 року) у межах позовної давності за період з 13 лютого 2020 року по 13 лютого 2023 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» на початку 2014 року на території АР Крим було укладено 10-ть банківських договорів з відповідними особовими рахунками на які [PERSON] вносив відповідні кошти. З початку літа 2014 року [PERSON] переїхав на постійне проживання до м. Дніпро. На даний час [PERSON] зареєстрований та проживає на території смт. Слобожанське. 15.11.2019 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпро з заявою про повернення належних йому коштів. Але, відповідач протиправно не повертає належні йому кошти, адже АТ КБ «ПриватБанк» не визнає факт укладення з [PERSON] банківських договорів. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року по цивільній справі №175/4639/19 було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про розірвання 10-ти його банківських договорів та стягнення з АТ КБ «ПриватБанк»: відповідних вкладів з процентами, 3% річних та пені за порушення його прав споживача банківських послуг. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2021 року по цивільній справі №175/4639/19 [PERSON] було відмовлено у стягненні з АТ КБ «ПриватБанк» вкладів по його 8-ми (із 10-ти) банківським договорам: №SAMDNWFD0070058208000 від 14 січня 2014 року; SAMDNWFD0070062883800 від 20 січня 2014 року; №SAMDN800007353985531 від 23 травня 2013 року; №SAMDN80000735202236 від 16 травня 2013 року; №SAMDN80000735180419 від 15 травня 2013 року; №SAMDN80000735036282 від 08 травня 2013року; №SAMDN80000738996878 від 05 листопада 2013 року; №SAMDN80000739008284 від 06 листопада 2013 року саме у зв`язку з тим, що апеляційний суд дійшов висновку про їх неукладеність. Під час розгляду цивільної справи №175/4639/19 представником АТ КБ «ПриватБанк» було надану апеляційному суду електронну банківську виписку, яка містить інформацію по усіх банківських рахунках [PERSON] станом на 17 листопада 2014 року та засвідчена 21 січня 2020 року Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В. та мокрою печаткою АТ КБ «ПриватБанк». Зокрема, зазначена банківська виписка містить інформацію про розмір коштів по 8-ми банківським особовим рахункам [PERSON] за його вищезазначеними 8-ми депозитними договорами, укладення яких не підтвердилося: 1) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26209602110738; в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 481 209,86 доларів США; 2) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26209602036180 в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 140 260,57 доларів США; 3) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26359622095222 (за договором № SAMDN80000739008284 від 06.11.2013 року); в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 031,00 доларів США; 4) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26359622008811 (за договором № SAMDN80000738996878 від 05.11.2013 року); в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 068,49 доларів США; 5) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26359619778712 (за договором № SAMDN800007353985531 від 23.05.2013 року); в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 2 478,10 доларів США; 6) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26301612715719 (за договором № SAMDN80000735202236 від 16.05.2013 року); в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 351,27 доларів США; 7) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26300612746701 (за договором № SAMDN80000735180419 від 15.05.2013 року); в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 346,79 доларів США; 8) в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26307612706960 (за договором № SAMDN80000735036282 від 08.05.2013 року); в колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 400,66 доларів США. З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти (ст. 1212 ЦК України) у розмірах, підтверджених суду Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В. в електронній банківській виписці у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.», стягнути 3% річних (ч.2 ст. 625 ЦК України) за останні 3 роки неповернення АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно отриманих від нього грошових коштів у розмірах, підтверджених суду Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В. в електронній банківській виписці у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.», а також стягнути збитки у формі упущеної вигоди (втрата можливості [PERSON] отримувати проценти від розміщення у банках належних йому коштів, які безпідставно отримав АТ КБ «ПриватБанк» та протиправно не повертав після 15.11.2019 року) у межах позовної давності за період з 13.02.2020 року по 13.02.2023 року. Представник позивача Каінова І.А. за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.57) у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, надано відповідь на відзив у якій зазначив, що відповідач не спростував наявність підстав для застосування судом положень ст. 1212 ЦК України, адже, відповідач підтвердив (визнав) факт безпідставного внесення [PERSON] його грошових коштів на його рахунки у АТ КБ «ПриватБанк». Зазначав, що [PERSON] абсолютно щиро вірив, що вносить власні кошти на рахунки АТ КБ «ПриватБанк» для підтвердження укладення ним депозитних договорів, яких як виявилося Банк не мав наміру укладати. Тому він вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] на підставі ст.1212 ЦК України у відповідності по позиції Верховного Суду від 23 листопада 2022 року по аналогічній цивільній справі № 636/951/17 (провадження № 61-18700св21) щодо вірного застосування положень ст. 1212 ЦК України за позовами вкладників до АТ КБ «ПриватБанк». Також представник позивача просив суд врахувати, що відповідач на спростування розрахунку розміру збитків позивача (недоотриманих процентів) не надав суду разом з відзивом свій розрахунок розміру процентів, які б [PERSON] міг отримати за звичайних умов (реальна упущена вигода) у випадку розміщення [PERSON] відповідних вкладів у АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.104). Представник відповідача Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«ПриватБанк» за\~довіреністю Шевченко\~Л.П.(а.с.115)\~у судовому\~засіданні заперечувала\~щодо задоволення\~позовних вимог,\~надано відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~сторона відповідача посилається на передчасність позову [PERSON] про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів. Також представник відповідача у своєму відзиві виклав позицію, яке майно, на його думку, може вважатися набутим або збереженим без достатніх правових підстав з посиланням на судову практику Верховного Суду по справам, які представник позивача вважає аналогічними цій справі. Представник відповідача заперечував проти стягнення збитків у формі упущеної вигоди та зазначав, що кредитор не лише точно повинен підрахувати збитки, але й підтвердити їх документально. Крім того представник відповідача у відзиві зазначав, що з огляду на укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» з ТОВ ФК «Фінілон» договору переведення боргу від 17 листопада 2014 року Банк не є Боржником перед Позивачем, а належним відповідачем повинен бути ФК ТОВ «Фінілон». Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с.112) та довідкою про доставку електронного листа(а.с.185), однак представник у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши думку представників сторін, оцінивши надані сторонами докази у їх взаємозв`язку, враховуючи відзив відповідача на позовну заяву та відповідь представника позивача на відзив відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до наданої електронної виписки по рахункам [PERSON] , відкритих ним у ПАТ КБ «ПриватБанк», у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.», яка 10 вересня 2020 року засвідчена Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В. та печаткою АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.55) встановлено, що станом на 17 листопада 2014 року на рахунках [PERSON] обліковувалися наступні грошові кошти: 1) запис № 6785: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26209602110738; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 481 209,86 доларів США; у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDNWFD0070058208000; 2) запис № 6791: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26209602036180; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 140 260,57 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDNWFD0070062883800; 3) запис № 4598: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26359622095222; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 031,00 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDN80000739008284; 4) запис № 4609: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26359622008811; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 068,49 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDN80000738996878; 5) запис № 5774: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26359619778712; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 2 478,10 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDN800007353985531 ; 6) запис № 5825: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26301612715719; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 351,27 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDN80000735202236; 7) запис № 5833: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26300612746701; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 346,79 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDN80000735180419; 8) запис № 5863: у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено [PERSON] ; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено 26307612706960; у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено USD; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено 17 400,66 доларів США, у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - SAMDN80000735036282. Під час розгляду справи представник АТ КБ «ПриватБанк» заперечувала факт укладення з [PERSON] вищезазначених банківських депозитних договорів з вищезазначеними особовими рахунками та внесення [PERSON] відповідних коштів на відповідні рахунки за депозитними договорами. Згідно зчастиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою (пункт 2 статті 208 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною першою статті 1058\~ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до частини першої, дугої статті 1059\~ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. В провадженні Дніпропетьровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа №175/4639/19 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів. Рішенням Дніпропетрвоського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів задоволено частково; розірвано Депозитний договір №SAMDN800007353985531 від 23.05.2013 року вклад «Стандарт на 6 місяців» з особистим рахунком по вкладу (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 2 489,27 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.01.2014 року по 01.04.2020 року розмірі 833,92 доларів США; - 3% (підстава ч.2 ст.625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у сумі 224,03 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 68775,79 грн. Розірвано Депозитний договір №SAMDN80000735202236 від 16.05.2013 року Вклад «Стандарт на 6 місяців» з особовим рахунком по вкладу (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 17 429,39 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.01.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 5 833,43 доларів США; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 1\~568,64 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 481554,87 грн. Розірвано Депозитний договір №SAMDN80000735180419 від 15.05.2013 року Вклад «Стандарт на 6 місяців» з особовим рахунком (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 17 424,82 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.01.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 5 780,52 доларів США; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 1\~568,23 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 481428,60 грн. Розірвано Депозитний договір №SAMDN80000735036282 від 08.05.2013 року Вклад «Стандарт на 6 місяців» з особовим рахунком (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) наступні грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 17 468,00 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.01.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 5852,25 доларів США; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 1572,12 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 482621,62 грн. Розірвано Депозитний договір №SAMDN80000738996878 від 05.11.2013 року Вклад «Стандарт на 6 місяців» з особовим рахунком (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 17 156,17 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.01.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 5 747,76 доларів США; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 1\~544,05 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік по з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 474006,10 грн. Розірвано Депозитний договір №SAMDN80000739008284 від 06.11.2013 року Вклад «Стандарт на 6 місяців» з особовим рахунком (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 17 118,47 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.01.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 5\~736,67\~доларів США ; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 1\~540,66 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 472964,49 грн. розірвано депозитний договір № SAMDNWFD0070062883800 від 20.01.2014 року вклад «Приват-вклад» (початковий строк дії договору 366 днів) з особовим рахунком по вкладу (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») шляхом оформлення (мовою оригіналу) «Заявления №SAMDNWFD0070062883800 Вклад «ПРИВАТ-ВКЛАД», та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 140 742,79 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.04.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 17 207,67 доларів США; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 12\~666,85 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 3 888 568,47 грн. Розірвано депозитний договір № SAMDNWFD0070058208000 від 14.01.2014 року, вклад «Приват-вклад» (початковий строк дії договору 366 днів) з особовим рахунком по вкладу (основна картка) № [NUMBER] , укладений між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») шляхом оформлення (мовою оригіналу) «Заявления № SAMDNWFD0070058208000 Вклад «ПРИВАТ-ВКЛАД», та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти: - суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у валюті договору у розмірі 482 367,13 доларів США; - проценти у валюті договору за період з 01.04.2014 року по 01.04.2020 року у розмірі 59 078,43 доларів США; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті договору за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 43\~413,04 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 13 327 273,20 грн. Стягнути з\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«ПриватБанк» (ЄДРПОУ\~14360570,\~місцезнаходження:\~01001,\~м.\~Київ,\~вул.\~ \~Грушевського,\~буд.\~1Д)\~на користь\~ [PERSON] (ідентифікаційний\~номер [NUMBER] )\~грошові кошти,\~які раніше\~на підставі\~Договору банківського\~рахунку №\~SAMDN03000113927879\~від 16.10.2013\~року обліковувалися\~на картковому\~рахунку номер\~№ [NUMBER] \~картка «PLATINUM\~Бесплатная» (строк\~дії картки\~31.10.2014\~року):\~ - станом на 01.04.2014 року у валюті картки у сумі 113\~403,90 доларів США; - проценти за користування грошовими коштами за процентною ставкою «До запиту» (після завершення дії строку зазначеної картки 31.10.2014 року) за період з 01.11.2014 року по 03.05.2017 року (включно) за процентною ставкою 1% річних «На вимогу» та з 04.05.2017 року (включно) по день ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за процентною ставкою 0,01% річних «До запиту» у розмірі 2 876,68 доларів США; - 3% (підстава ч.2 ст.625 ЦК України) у валюті за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку) за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 10206,35 доларів США; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення прав споживачів банківських послуг шляхом блокування карткового рахунку) у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 3 133 390,79 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошові кошти, які раніше на підставі Договору банківського рахунку № SAMDN03000061900582 від 24.04.2012 року обліковувалися на картковому рахунку № [NUMBER] картка «CLASSIC DEBET VIP» (строк дії картки 30.04.2014 року) обліковуються на картковому рахунку «CLASSIC DEBET VIP» № [NUMBER] (строк дії картки 30.04.2014 року): - станом на 01.04.2014 року у валюті картки у сумі 61\~312,51 грн.; - проценти за користування грошовими коштами за процентною ставкою «До запиту» (після завершення дії строку зазначеної картки 30.04.2014 року) за період з 01.05.2014 року по 03.05.2017 року (включно) за процентною ставкою 1% річних «На вимогу» та з 04.05.2017 року (включно) по день ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за процентною ставкою 0,01% річних «До запиту» у розмірі 1 862,79 грн.; - 3% (підстава ч. 2 ст. 625 ЦК України) у валюті за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку) карткового рахунку за останні 3 повні роки з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 5518,13 грн.; - інфляційні втрати (підстава ч.2 ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку) з 01.04.2017 року по 01.04.2020 року у розмірі 94069,34 грн.; - неустойку (підстава ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення прав споживачів банківських послуг шляхом блокування карткового рахунку) у національній валюті за останній повний рік з 01.04.2019 року по 01.04.2020 року у розмірі 61\~312,51 грн. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] - відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 384,20 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 9605,00 грн.(а.с.11-34) Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2021 року по цивільній справі №175/4639/19 [PERSON] було відмовлено у стягненні з АТ КБ «ПриватБанк» вкладів по його 8-ми (із 10-ти) банківським договорам: №SAMDNWFD0070058208000 від 14 січня 2014 року; SAMDNWFD0070062883800 від 20 січня 2014 року; №SAMDN800007353985531 від 23 травня 2013 року; №SAMDN80000735202236 від 16 травня 2013 року; №SAMDN80000735180419 від 15 травня 2013 року; №SAMDN80000735036282 від 08 травня 2013 року; №SAMDN80000738996878 від 05 листопада 2013 року; №SAMDN80000739008284 від 06 листопада 2013 року. У зв`язку з недоведеністю зі сторони позивача факту укладення з відповідачем вищезазначених депозитних договорів у належній простій письмовій формі(а.с.35-54). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зробила висновки, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд 23 листопада 2022 року розглянув аналогічну цивільну справу № 636/951/17 (провадження № 61-18700св21) за позовом вкладника АТ КБ «ПриватБанк», якому раніше суди уже відмовляли у стягненні банківських вкладів у зв`язку з недотриманістю письмової форми договору, що свідчить про його нікчемність (ч.2 ст.1059 ЦК України). У зазначеній справі Верховний Суд дійшов до висновку, що за даних обставин справи позивач має право на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України вимагати від АТ КБ «ПриватБанк» повернення належних йому грошових коштів, отриманих без належної правової підстави та зазначив наступне: «Суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що за таких обставин суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що у справі № 636/3779/14-ц були інші підстави позову, ніж у справі, що переглядається, та зробив неправильний висновок про закриття провадження у справі у частині позовних вимог… Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права Щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів, що знаходяться на особових рахунках № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] , відкритих у АТ КБ «ПриватБанк» Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції у частині вимог про стягнення грошових коштів, що знаходяться на особових рахунках № [NUMBER] ; у № [NUMBER] ; № [NUMBER] , відкритих у АТ КБ «ПриватБанк», суд апеляційної інстанції врахував вимоги частини четвертої статті 82 ЦПК України, вважав встановленим факт відсутні доказів існування між позивачем та банком договірних відносин за договорами банківського вкладу за вказаними вище рахунками та дійшов висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України та задоволення позову [PERSON] про стягнення грошових коштів за зазначеними рахунками з цих підстав. Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19. Встановлено судовими рішеннями у іншій вищевказаній справі, що відсутні докази існування між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» правовідносин за договорами банківського вкладу за рахунками № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] . Однак на цих банківських рахунках зберігаються кошти позивача, доступ до яких банком йому обмежено…. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Суд апеляційної інстанції, із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що оспорювані суми вважаються отриманими відповідачем безпідставно у розумінні статті 1212 ЦК України та є такими, що підлягають поверненню.» Під час розгляду справи судом було встановлено, що з 17 листопада 2014 року й до цього часу АТ КБ «ПриватБанк» не повернув [PERSON] безпідставно отримані від нього грошові кошти по його 8-ми банківських рахунках у розмірах, підтверджених 21 січня 2020 року Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] . Неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102). USAID «Українська Гельсінська спілка з прав людини» у своєму розслідуванні «Кримські вкладники проти Приватбанку. Дослідження щодо законності дій банку» (https://helsinki.org.ua/publications/doslidzhennia-shchodo-systemnykh-diy-pryvatbanku-shchodo-krymskykh-vkladnykiv/) дійшла наступних висновків: «Банк «Приватбанк», який мав найбільшу в Криму мережу банківського обслуговування та найбільшу кількість клієнтів, також запровадив власний шлях розв`язання цієї проблеми, вирішивши не повертати кошти з банківських рахунків, відкритих в АРК до лютого 2014 року… За результатами юридичної роботи в 2014-2019 роках Українською Гельсінською спілкою з прав людини накопичила значний обсяг інформації щодо системних дій Приватбанку, що порушують норми чинного законодавства, стосовно окремої категорії його клієнтів. Йдеться про вкладників, які відкривали депозитні рахунки в АР Крим до окупації півострову Російською Федерацією.». ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що «заявників не можна звинувачувати за те, що вони використовують засоби, надані їм відповідно до національного законодавства для захисту своїх інтересів» (рішення у справах «Саф`яннікова проти України»; «Сілін проти України»). Відповідно до положень ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу. З тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2021 року по цивільній справі №175/4639/19 вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався з позовами про повернення його банківських вкладів до суду по цивільних справах: № 201/6056/14-ц, № 201/3811/18-ц). Ці справи були досліджені апеляційним судом під час розгляду цивільної справи №175/4639/19. Під час розгляду усіх зазначених справ АТ КБ «ПриватБанк» категорично не визнавав факт укладення з [PERSON] вищезазначених банківських договорів. Тому, звернення [PERSON] з відповідними позовами по зазначених цивільних справах не призвели до ефективного захисту його порушеного права. Європейський суд\~з прав\~людини (далі\~-\~ЄСПЛ)\~зауважив,\~що одним\~із фундаментальних\~аспектів верховенства\~права є\~принцип правової\~визначеності,\~який,\~між іншим,\~вимагає,\~щоб при\~остаточному вирішенні\~справи судами\~їх рішення\~не викликали\~сумнівів (рішення\~від 28\~жовтня 1999\~року у\~справі «Брумареску\~проти Румунії»,\~заява №\~28342/95,\~§ 61).\~Якщо конфліктна\~практика розвивається\~в межах\~одного з\~найвищих судових\~органів країни,\~цей суд\~сам стає\~джерелом правової\~невизначеності,\~тим самим\~підриває принцип\~правової визначеності\~та послаблює\~довіру громадськості\~до судової\~системи (рішення\~від 29\~листопада 2016\~року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Лупені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). Також ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31?32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Враховуючи вищезазначене з врахуванням положень ч.4 ст. 82 ЦПК України, ч.1,2 ст. 1059 ЦК України та ч.1 ст. 1212 ЦК України суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на його користь безпідставно отриманих відповідачем грошових коштів у розмірах, підтверджених банківською випискою у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.» засвідченою Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] . Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь - якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Тому суд\~приходить до\~висновку, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення на його користь 3% річних (ч.2 ст. 625 ЦК України) за останні 3 роки користування АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно отриманими від нього грошовими коштами у розмірах, підтверджених банківською випискою у формі «Витягу з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б/н от 17.11.2014г.» засвідченою Головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] . Відповідно до положень ч.1, п.2.ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України «Відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди»: особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки\~відшкодовуються у\~повному обсязі,\~якщо договором\~або законом\~не передбачено\~відшкодування у\~меншому або\~більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не надав суду достатніх доказів вірності свого розрахунку розміру збитків, а саме: розміру процентів у межах позовної давності за період з 13 лютого 2020 року по 13 лютого 2023 року, у випадку якщо б він вніс відповідні грошові кошти під проценти у АТ КБ «ПриватБанк» чи будь-який інший банк України. Адже, для перевірки вірності такого розрахунку суду необхідно знати розмір відповідних процентних ставок за депозитними договорами у валюті долар США за період з 13 січня 2020 року по 13 лютого 2023 року. Відповідач теж не надав суду разом з відзивом власний розрахунок розміру процентів за весь час безпідставного користування АТ КБ «ПриватБанк» грошовими коштами [PERSON] , які б [PERSON] міг би реально отримати за звичайних умов (упущена вигода) у випадку розміщення ним відповідних депозитів у АТ КБ «ПриватБанк». Тому суд позбавлений можливості встановити розмір процентів, які міг отримати [PERSON] за період з 13 лютого 2020 року по 13 лютого 2023 року від розміщення ним на депозитах коштів, які протиправно неповертає АТ КБ «приватБанк». Тому суд приходить до висновку про відмову [PERSON] у стягненні з відповідача збитків у формі упущеної вигоди, адже позивач не довів, що у випадку вчасного повернення йому АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно внесених ним коштів на вищезазначені рахунки у АТ КБ «ПриватБанк» - він міг би реально отримати прибуток у вигляді процентів від їх розміщення на депозитах у банківських установах саме у такому розмірі у якому він просить стягнути суд. 29 червня 2022 року Верховний Суд у аналогічній цивільній справі №199/3395/20 за позовом вкладника до АТ КБ «ПриватБанк» відносно належності відповідача ТОВ ФК «Фінілон» зазначив наступне:«Відсутність згоди кредитора на переведення боргу не зумовлює нікчемності договору про переведення боргу між новим та первісним боржниками. Відсутність згоди кредитора на переведення боргу свідчить, що договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора, тобто не відбулося переведення боргу. За таких обставин колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги про те, що суди необґрунтовано констатували нікчемність договору переведення боргу від 17 листопада 2014 року. Проте такі висновки не впливають на правильність вирішення існуючого спору, оскільки, як зазначено вище, договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора - позивача, тобто не відбулося переведення боргу, а тому саме АТ КБ «ПриватБанк» є належним відповідачем у справі.» 18 квітня 2023 року Велика Палата Верховного Суду цивільній справі №199/3152/20 за позовом вкладника до АТ КБ «ПриватБанк» відносно належності відповідача ТОВ ФК «Фінілон» зазначив наступне: Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Оскільки ні [PERSON] , ні [PERSON] не надавали згоди на переведення боргу від АТ «КБ «Приватбанк» до ТОВ «ФК «Фінілон» за договорами депозитних вкладів відповідно до статті 520 ЦК України, договір про переведення боргу від 17 листопада 2014 року, укладений між Банком та ТОВ «ФК «Фінілон» шляхом використання принципу мовчазної згоди вкладників банку, не створює правових наслідків для позивачів. За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок, що саме АТ «КБ «Приватбанк», а не ТОВ «ФК «Фінілон» є належним відповідачем у справі.» Тому суд приходить до висновку, що саме АТ КБ «ПриватБанк», а не ТОВ ФК «Фінілон», є належним відповідачем по даній справі. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13\~420 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial