Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

у січні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження. 10 лютого 2023 року від [PERSON] надійшла заява про надання строку на примирення. Ухвалою від 1 березня 2023 року постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 15 березня 2023 року. 15 березня 2023 року справу знято з розгляду в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступною датою судового засідання визначено 30 березня 2023 року. 30 березня 2023 року сторони повідомлені належним чином про розгляд справи до суду не з`явились, подали клопотання про надання строку для примирення. Ухвалою від 30 березня 2023 року клопотання [PERSON] , [PERSON] про надання строку для примирення задоволено частково, надано сторонам строк на примирення до 30 травня 2023 року. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року поновлення провадження у вказаній справі. В судове засідання сторони, повідомлені належним чином не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечував, просив проводити судове засідання за його відсутності. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 3 вересня 2005 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1322 (а.с.2). Сторони мають синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами не склались, вони проживають окремо, мають протилежні погляди на життя. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, позивач проживає із іншою жінкою. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). У відповідності до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі статтей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved