Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У березні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивувала\~\~\~ тим,\~\~\~ що\~\~ житловий\~\~\~ будинок\~\~ з\~\~\~ господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] мав статус колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вказаному житловому будинку були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину вона прийняла, спадкова справа відкрита в Носівській державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини вказаного житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом, спадщину вона прийняла, спадкова справа відкрита в Носівській державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини вказаного житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просила судовим рішенням визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового\~\~ будинку\~\~\~ [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , та визнати за нею право власності на 1/2 частини цього ж житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 20 березня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 травня 2023 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а. с. 34). Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги, не\~\~ заперечує\~ проти їх задоволення та просить розглянути справу без участі свого представника (а. с. 33). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом\~\~ установлено,\~\~ що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідками Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 98 та № 96 від 02 березня 2023 року (а. с. 8, 9). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, яке належало ліквідованому колгоспного двору.\~ Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного\~\~\~ двору\~\~\~ належало по 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва\~ про\~\~ смерть\~\~ серії [NUMBER] (а. с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. Згідно з довідкою № 97 від 02 березня 2023 року, виданою Макіївською сільською радою Ніжинського\~\~ району\~\~\~ Чернігівської\~\~\~ області, станом на 21 листопада 2011 року померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав в будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 09 грудня 2004 року [PERSON] , секретарем виконкому Макіївської сільської ради, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою\~\~ зі\~\~\~ Спадкового\~\~\~\~\~ реєстру\~\~\~\~ (заповіти/спадкові договори) (а. с. 38) та копією заповіту (а. с. 17). Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом, спадкоємцем у якому визначено [PERSON] , тобто позивача. Судом установлено, що до майна померлого [PERSON] Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 487/2011, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 37). Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши в установлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошові заощадження. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 39-42). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою оформлення спадкових прав на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючих документів на будинок,\~ що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Киреєвої Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 229/02-31 від 16 березня 2023 року (а. с. 23). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва\~\~ про\~\~ смерть\~\~ серії\~\~\~ [NUMBER] (а. с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору. Згідно з довідкою № 99 від 03 березня 2023 року, виданою Макіївською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області, станом на 02 червня 2022 року [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] , одна (а. с. 11). Судом установлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 09 листопада 1995 року [PERSON] , секретарем виконкому Макіївської сільської ради, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй по закону на день її смерті, заповідала [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою\~\~ зі\~\~\~ Спадкового\~\~\~\~ реєстру\~\~\~\~ (заповіти/спадкові договори) (а. с. 45) та копією заповіту (а. с. 47). Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом, спадкоємцем у якому визначено [PERSON] . Крім того, [PERSON] є дочкою [PERSON] (а. с. 12, 13), а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 162/2022, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 44). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши в установлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 46-47). У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою оформлення спадкових прав на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] . Нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючих документів на будинок,\~ що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Киреєвої Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 229/02-31 від 16 березня 2023 року (а. с. 23). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 54,2 кв. м, житлова площа 21,9 кв. м (а. с. 19-21). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 5). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved