Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді майнових прав на домоволодіння [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем першої черги за законом як донька померлої. Правовстановлюючим документом на спадкове майно є Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.03.1992 року, посвідчене державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, запис нотаріального реєстру № 119. Правовстановлюючий документ оформлений на ім`я [PERSON] - чоловіка спадкодавця [PERSON] . Чоловік спадкодавця [PERSON] помер раніше спадкодавця - [INFO] . 13.08.2021 року державний нотаріус Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну на подачу заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що нотаріус не зміг встановити місце відкриття спадщини після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] . На день смерті вона, як спадкоємець, та спадкодавець [PERSON] мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , у житловому приміщенні, де на той час вона була зареєстрована. Після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] не могла мешкати самостійно за місцем своєї реєстрації у спадковому будинку [ADDRESS] , де вона та її померлий чоловік були зареєстровані, як у місці свого постійного проживання. Факт реєстрації померлої [PERSON] та її чоловіка у будинку [ADDRESS] підтверджується відомостями з домової книги. У травні 2008 року, після похорон свого чоловіка [PERSON] , спадкодавець [PERSON] переїхала мешкати до неї, спадкоємця [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де постійно проживала до дня своєї смерті - [INFO] . Спадкодавець [PERSON] після смерті свого чоловіка стала почуватися погано і у зв`язку з віком вже не могла себе обслуговувати самостійно - саме цим був обумовлений її переїзд для спільного мешкання з нею, спадкоємцем [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] , вона поховала її та здійснила поминки за померлою. Оскільки вона не може реалізувати свої спадкові права в інший спосіб, просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , спадкоємця [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого позовного провадження. В судовому засіданні представник заявника адвокат Павленко С.М., заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Таборовець Н.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що приходиться заявнику зятем. Знає сім`ю вже близько 20 років. Після смерті діда Роберта в 2008 році, [PERSON] забрала до себе її донька, [PERSON] . На той час у [PERSON] була двокімнатна квартира по [ADDRESS] , де у бабусі [PERSON] була своя кімната. [PERSON] опікувалась своєю матір`ю аж до моменту її смерті в 2009 році. З цієї квартири [PERSON] і ховали. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] і тому знає сім`ю [PERSON] , була знайома і з [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Знає, що після смерті [PERSON] , здоров`я [PERSON] похитнулось і тому [PERSON] забрала її жити до себе в двокімнатну квартиру по [ADDRESS] , де остання і прожила аж до самої смерті. З цієї квартири її і ховали, вона особисто це знає, бо була присутня на похороні та поминках, які влаштувала [PERSON] . Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог виходячи з таких мотивів. За нормою статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини 2 статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надав про це відповідні докази. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області від 28.01.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 123 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Вказане домоволодіння належало померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.03.1992 року, посвідчене державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, запис нотаріального реєстру № 119. Правовстановлюючий документ оформлений на ім`я [PERSON] - чоловіка спадкодавця [PERSON] . Чоловік спадкодавця [PERSON] помер раніше спадкодавця - [INFO] . [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, але не оформила її, оскільки на час смерті [PERSON] була зареєстрована з останнім за однією адресою. Факт реєстрації померлої [PERSON] та її чоловіка у будинку [ADDRESS] підтверджується відомостями з домової книги (а.с. 13, 14). Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.1958 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.08.1984 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.11.2015 року, заявник є рідною донькою [PERSON] (а.с. 8-10), а тому в силу статті 1261\~ЦК України має право на спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з частиною 1 статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Заявник [PERSON] звернулася до держаного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Артеменко Л.М. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після її смерті та в зв`язку зі встановленням місця відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , рекомендовано звернутися до суду з приводу вирішення вищевказаних питань (а.с. 15). Відповідно до копії паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , остання у період з 18.03.1980 року по 30.07.2018 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). З показань свідків, допитаних у судовому засіданні, встановлено, що у період з моменту смерті [PERSON] і до дня своєї смерті - [INFO] , [PERSON] проживала у квартирі доньки за адресою: [ADDRESS] , яка доглядала матір та проживала з нею однією сім`єю по день смерті матері. Заявник вважала, що спадщину прийняла в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але звернувшись до нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових прав, отримала відмову та роз`яснення, в якому зазначено, що її заява щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, надійшла після спливу 6-ти місячного строку, встановленого статтею 1273 ЦК України, в зв`язку з чим не має законних підстав завести спадкову справу, а для того, щоб оформити право на спадщину в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. У пункті 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до частини 1 статті 315\~ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю, вели спільне господарство разом з донькою [PERSON] . Отже, в силу частини 3 статті 1268 ЦК України, заявник вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Суд вважає, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме право на отримання спадщини після смерті матері, оскільки вона в інший спосіб не може реалізувати своє право на прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved