Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

24.03.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, вимоги у якій уточнив 29.03.2023 року. Позов обґрунтовує тим, що він є власником частки житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2009 року. Інша частка вказаного будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Синельниківською державною нотаріальною конторою 23 квітня 1986 року. На підставі розпорядження Синельниківського міського голови «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» №31-р від 16 лютого 2016 року, вулиця «Енгельса» у м. Синельникове, перейменована на вулицю «Покровська». Після оформлення права власності на частку будинку, позивач дізнався, що згідно Державного реєстру речових прав та їх обтяжень, наявна заборона на відчуження об`єкту нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 4047449, дата реєстрації: 14.11.2006 року, підстава обтяження повідомлення Синельниківської швейної фабрики, 1 від 02 жовтня 1967 року, суб`єкт обтяження [PERSON] . За вказаним повідомленням [PERSON] . Синельниківською швейною фабрикою було видано позику в сумі 700 рублів, строком на 7 років, для будівництва вказаного житлового будинку. На підставі повідомлення №1 від 02 жовтня 1967 року, Синельниківською державною нотаріальною конторою 07 жовтня 1967 року накладено заборону на вказане майно, а 14 листопада 2006 року заборона на нерухоме майно зареєстрована Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №4047449. Взяті в позику грошові кошти [PERSON] погасила, але документи про це не збереглися. Жодних фінансових зобов`язань на даний час позивач не має. Надати довідку про відсутність заборгованості не можливо, оскільки Синельниківська швейна фабрика припинила свою діяльність. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , частка якого належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , накладену Синельниківською державною нотаріальною конторою 07 жовтня 1967 року на підставі повідомлення Синельниківської швейної фабрики №1 від 02 жовтня 1967 року, перенесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4047449 від 14 листопада 2006 року, реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Представник відповідача Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Яковіна О.В., до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач Перша Синельниківська державна нотаріальна контора, а також третя особа [PERSON] , у судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03.07.2009 року, [PERSON] з 03.07.2009 року є власником частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2009 року (а.с.10). Власником іншої частки вказаного житлового будинку є [PERSON] , що підтверджено копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.05.2009 року (а.с.14). На підставі розпорядження голови Синельниківської міської ради Дніпропетровської області «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» №31-р від 16 лютого 2016 року, вулиця «Енгельса» у м. Синельникове, перейменована на вулицю «Покровська». Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2023 року, частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належна власнику [PERSON] , має обтяження відносно власника [PERSON] за реєстраційним номером 4047449, зареєстроване 14.11.2006 року реєстратором першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення 1 від 02 жовтня 1967 року Синельниківської швейної фабрики (а.с.16). За наданою суду копією повідомлення про видачу позики від 02 жовтня 1967 року, встановлено, що остання видана Синельниківською швейною фабрикою [PERSON] у сумі 700 рублів, строком на 7 років, для будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2009 року, що набрало законної сили 26.06.2009 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації актів смертей зроблено відповідний запис за №445 (а.с.8-9). Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, встановлено, що Колективне підприємство «Синельниківська швейна фабрика» припинило свою діяльність на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2007 року у зв`язку із визнанням юридичної особи банкрутом. Враховуючи те, що позивачу належить на праві власності частка житлового будинку, отриманого ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , на будівництво якого останньою за життя отримано позику у юридичної особи, яка на дату розгляду справи в суді є банкрутом, зважаючи на те, що відповідачі у судове засідання не з`явилися, не надали суду заяв та/або доказів, з яких можливо встановити їх позицію у справі, суд вважає наявність підстав для задоволення позову [PERSON] з метою усунення обставин, які перешкоджають йому у реалізації належних прав власника, отриманих в порядку спадкування за заповітом. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, ст. ст.16,317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved