Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивують тим, що позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS] . В зазначеному житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідачки колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] . Але відповідачка з 12 березня 2022 року не проживає в будинку, комунальні послуги не сплачує. Окрім того, власники будинку вирішили продати будинок, однак не можуть цього зробити через реєстрацію відповідачки за вказаною адресою. Просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися. Подали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с. 33). Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання 20.04.2023 р. та 24.05.2023 року не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с. 21, 22, 31). 24 травня 2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9). В зазначеному житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідачки колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] . Відповідачка з 12 березня 2022 року не проживає в будинку, комунальні послуги не сплачує. Власники будинку вирішили продати будинок, однак не можуть цього зробити через реєстрацію відповідачки за вказаною адресою. Як вбачається з матеріалів справи, в будинку [ADDRESS] зареєстрована також відповідачка (а.с.6). Крім того, відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.10.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Згідно з актом, який міститься в матеріалах справи, складеного у присутності голови вуличного комітету, в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 12.03.2022 року (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає в будинку [ADDRESS] , проте зареєстрований, а наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ньому не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника нерухомого майна. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачам у здійсненні ними права користування та розпорядження належним їм на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений позивачами при зверненні до суду судовий збір в сумі 1073 грн.60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved