Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору № б/н від 21.04.2011 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач умови кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 37517,67 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати Відповідач не виконав своїх обов`язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. Ухвалою суду від 15.06.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 10 березня 2021 року по справі винесено заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючої за адресою [ADDRESS] , на користь АТ КБ "Приват Банк" код ЄДРПОУ 14360570, рах. № [NUMBER] , МФО № 305299 заборгованість у розмірі 37517,57 грн яка складається з наступного: 22018,63 грн.- заборгваність за тілом кредита; 13236,29 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 889,48 грн.- заборгованість за відсотками на поточну заборгованість; 12346,81 грн.- заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість; 500 грн. штраф ( фіксована частина); 1762,75 грн.- штраф ( процентна складова) . 24.03.2021 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, де банк просив стягнути з [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючої за адресою [ADDRESS] , на користь АТ КБ "Приват Банк" код ЄДРПОУ 14360570, рах. № [NUMBER] , МФО № 305299 заборгованість у розмірі 32388,75 грн. яка складається з наступного: 22018,63 грн.- заборгованість за тілом кредита; 10370,12 грн.- заборгованість за простроченими відсотками. 11.05.2021 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. 22.12.2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.03.2021 року, залишено без розгляду. 11.04.2022 року постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу від 22.12.2021 року скасовано та направивши справу для продовження розгляду. 01.08.2022 року ухвалою Октябрського районного суду скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.03.2021 року у справі № 554/5117/20 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. 25.11.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Позовні вимоги банку не визнає, вважає їх необгрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв?язку з чим банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Банк, пред?являючи вимоги про погашения кредиту, крім тіла кредиту, просив також стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвосчасну сплату кредиту й процентів. Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, які розміщені на його офіційному сайті, як невід?ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку розуміла [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи анкету -заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», а також, що вказані документи на момент отримания відповідачкою кредиту взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, зокрема, у розмірах і порядку нарахування, зазначених банком у позові. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом. оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови і Правила споживчого кредитування, що зазначено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року( провадження № 6-16цс15), і не спростовано банком. Також, вважає, що у даній справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювались самим позивачем з часу виникнення спірних правовідносин (з 09 серпня 2010 року) до моменту звернення до суду із даним позовом, тобто, банк міг додати до позовної заяви витяги з Тарифів. Умов та Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову. За таких обставин, запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, відсутність у анкегі-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користувания кредитними коштами, пені та штрафів за несвосчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов надання банківських послуг у Приватбанку, не можуть розцінюватися як стандартна(типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Аналогічна правова позиція про неможливість вважати доказами зазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також пункт 5.5 цих Умов, яким встановлено позовну давність у (п?ять) років, оскільки вони не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року( провадження № 6-161c 15). Таким чином, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, що розміщені на офійному сайті банку, та містяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. 23.12.2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач вказував, що підписавши договір, відповідачка ознайомилася та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов?язуються виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, договорі банківського обслуговування в цілому. Просили позов задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування укладення договору кредиту між сторонами та розміру заборгованості за цим договором покладено на позивача. З позовної заяви вбачається, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 21.04.2011 року, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.04.2020 року має заборгованість 37517,67, яка складається з наступного: 22018,63 грн.- заборгваність за тілом кредита; 13236,29 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 889,48 грн.- заборгованість за відсотками на поточну заборгованість; 12346,81 грн.- заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість; 500 грн. штраф ( фіксована частина); 1762,75 грн.- штраф ( процентна складова) . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Як підтверджується матеріалами справи, банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.04.2011, укладеного між позивачем та [PERSON] , станом на 01.04.2020 року має заборгованість 37517,67, яка складається з наступного: 22018,63 грн.- заборгваність за тілом кредита; 13236,29 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 889,48 грн.- заборгованість за відсотками на поточну заборгованість; 12346,81 грн.- заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість; 500 грн. штраф ( фіксована частина); 1762,75 грн.- штраф ( процентна складова) . Надані позивачем витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ не містять будь-яких відміток з підписом відповідача про її намір укласти з позивачем кредитний договір саме на таких умовах і що остання обізнана з умовами і правилами, які в них викладені, а тому не є належним доказом, адже банк не підтвердив, які саме умови він запропонував позичальнику при підписанні заяви, так як на поданому банком екземплярі умов відсутній підпис позичальника. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. При цьому, згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи положення статті 549 ЦК України, згідно з якою штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредита задовольнити, в іншій частині відмовити. При цьому, суд зазначає, що також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, вказано що стягненню в примусовому порядку з боржника підлягає сума непогашеного тіла кредиту. Як вбачається з матеріалів цивільної справи заборгованість за тілом кредиту становить 22018,63 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial