Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

11.05.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Фастівської міської ради Київської області про зміну адреси, посилаючись на те, що йому належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0868 га. В січні 2023 року звернувшись до державної нотаріальної контори щодо вчинення цивільно-правової угоди, йому стало відомо, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований ще один житловий будинок, який йому не належить. 31.01.2023 року з метою вирішення вказаного питання та упорядкування об`єктів нерухомого майна шляхом зміни адреси, звернувся до Фастівської міської ради, однак отримав відмову та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність. В судове засідання представник відповідача не з`явився, через канцелярію суду подали клопотання в якому проти позовних вимог не заперечують та просять справу розглянути у відсутність їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за номером [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 30.12.2004 року, посвідченого Перепелицею Ж.П., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2036. Як вбачається з інформаційної довідки зДержавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] в розділі відомості про право власності, власником будинку є [PERSON] , на підставі договору дарування житлового будинку від 07.12.2004 року. А в розділі відомості про об`єкт нерухомого майна значиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] відповідно до договору дарування від 18.05.2004 року. 31.01.2023 року з метою вирішення вказаного питання та упорядкування об`єктів нерухомого майна шляхом зміни адреси, позивач звернулася до Фастівської міської ради з проханням зміни адреси його житлового будинку [ADDRESS] на номер 64-А. Згідно відповіді Виконавчого комітету Фастівської міської ради № П 1041/15 від 06.02.2023 року, позивачу повідомлено, що відповідно до п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси, здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, порядок зміни адреси об`єкту нерухомого майна здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна Затвердженого Постановою КМУ від 07.07.2021 № 690. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами. Частинами 1-3 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, відповідно до п. 52 якого визначено, що у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Отже, враховуючи положення п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, наразі, єдиним органом, уповноваженим на зміну адреси об`єкта нерухомого майна у разі її дублювання є суд. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном. Враховуючи, що існує розбіжність номерів об`єктів нерухомого майна, належних позивачу, а зміна чи корегування існуючої адреси можлива лише на підставі рішення суду, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту саме шляхом зміни існуючої адреси житлового будинку на адресу - « [ADDRESS] ». Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню. Куруючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету міністрів України №690, ст.15,16 ЦК України, суд

Outcome: approved