Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , вказавши, що вона є донькою відповідача та досягла повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні Львівського торговельно-економічного університету, строк навчання до 30.06.2026 р. Вона проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні, її мати також несе витрати, пов`язані з її навчанням та утриманням на період навчання, однак вона потребує матеріальної підтримки також свого батька. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання на період її навчання, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь та утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до закінчення нею навчання. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та наполягала на їх задоволенні, зазначивши про те, що відповідач має змогу сплачувати саме такий, заявлений нею розмір аліментів. Представник відповідача в судовому засіданні з врахуванням відзиву на позов, просив задовольнити позовні вимоги позивача частково та призначити до стягнення 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача з огляду на те, що останній за рішенням суду також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частки, крім того має незадовільний стан здоров`я. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Сторони надали до суду заяви по суті спору. Так, в обґрунтування відзиву на позов за підписом представника відповідача адвоката Верхуши Я.О. зазначено, що відповідач частково визнає позовні вимоги з огляду на таке. Твердження позивача про те, що [PERSON] відмовляється добровільно сплачувати аліменти на її утримання та її забезпечує фінансово лише мати, не відповідає дійсності. Дійсно [PERSON] з [PERSON] перебували у шлюбі, у 2005 році у них народилася дочка - [PERSON] . У 2011 році вони припинили стосунки та [PERSON] за власного ініціативою сплачував аліменти [PERSON] на утримання дочки. Однак, колишня дружина, вважаючи розмір допомоги недостатньою, у 2013 році стягнула з нього аліменти у судовому порядку. Так, до повноліття [PERSON] , на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2013 року, із зарплатні [PERSON] щомісячно стягувалися на її утримання аліменти в розмірі 1/4 від його доходу. Разом з тим, він систематично перераховує дочці кошти у добровільному порядку, за власної ініціативи. Вказані обставини свідчать про належне виконання відповідачем обов`язків батька, встановлені ст.180 Сімейного кодексу України. Також, зазначає, що позивач висловлювала намір на наступний учбовий рік перейти на заочну форму навчання. Таким чином, остання зможе влаштуватися на роботу та як мінімум часткового себе забезпечувати. Крім того, на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.11.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку на користь її матері [PERSON] . Натомість [PERSON] є єдиною дитиною [PERSON] , остання не має проблем зі здоров`ям, а отже має більше можливостей на утримання дочки. Слід зазначити, що відповідач є учасником бойових дій у зоні АТО з червня 2014 року. Внаслідок вибухової травми, 29.08.2014 року, він отримав контузію - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та забій грудної клітини. Вказане призвело до вегето-вестибулярного синдрому з проявами церебрального ангіоспазму. За наявності такої хвороби [PERSON] потребує періодичного проходження стаціонарного лікування. На придбання ліків він витрачає значну частину свого заробітку. Однак, відчуваючи відповідальність за своїх дітей, дружину, він нехтуючи своїм здоров`ям, на перший план ставить їх фінансове утримання. На сьогодні [PERSON] проходить військову службу у лавах Збройних сил України. За власні кошти він купував собі обмундирування, систематично бере участь у придбанні спецзасобів необхідних для завдань служби (рацій, тепловізорів). Та навіть за таких умов, знаходячись на службі, він продовжує за власної ініціативи брати участь в утриманні дочки [PERSON] . Відтак, відповідач вважає, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 від його заробітку відповідатимуть потребам його повнолітньої дочки, та можливостям останнього надавати таку допомогу з огляду на його матеріальне становище, проблеми зі здоров`ям, перебування на утриманні другої дитини, засадам розумності, справедливості, співмірності та обов`язку матері позивача у наданні такої допомоги дочці нарівні з батьком. В обґрунтування відповіді на відзив позивачем зазначено, що її мати не в змозі в повному обсязі забезпечувати її. Батько вказує,\~що він\~потребує лікування\~та витрачає\~додаткові кошти на відновлення здоров`я, але ж не враховує що з 2015 року позивач перебуває на диспансерному обліку з приводу - алергії, з 2017 року перебуває на диспансерному обліку з приводу погіршення зору. Двічі на рік позивач повинна проходити лікування - лазерна корекція зору. Кожне звернення до лікаря вартує близько 2000,00 гривень, замовлення окулярів двічі на рік - вартує 4000,00 гривень. В період цвітіння, також двічі на рік мати витрачає кошти, близько 6000 - 7000 гривень, для придбання ліків від алергії. Ні позивач, ні її мати не зверталися до батько з приводу стягнення додаткових витрат на лікування. На цей час, коли потрібно витрачати кошти на проїзд, на проживання в іншому місті, на харчування, нести витрати на послуги зв`язку та інтернету, без чого процес навчання є неможливим, коштів матері критично не вистачає. Також потрібно врахувати, що батько сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу (прибутку ) за рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 01 жовтня 2013 року по справі №214/4927/13-ц. Також, як він зазначає у своєму відзиві за рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 06.11.2013 року з батька стягнуті аліменти на утримання іншої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходу ( прибутку ) і з вказаними рішеннями батько був згоден, не оскаржував та не зменшив розмір аліментів на протязі майже 10 років. Рівень доходу батька дозволяє сплачувати аліменти на утримання позивача на рівні 1/4 частини його доходу ( прибутку ), тому що позивач не претендує на його бойові виплати, на його інші виплати, на які він за Законом має право. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та інші докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Позивач [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання та є студенткою І курсу денної форми навчання Львівського торговельно-економічного університету, навчання за кошти фізичної особи, термін навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти по 30.06.2026 р. (а.с.18 копія довідки). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання надає частково та не в повному обсязі (а.с. 51-75 - копії квитанцій). Згідно до частини 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні\~розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи наявність в матеріалах справи копії рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2013 р., відповідно до змісту якого, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, на користь матері [PERSON] , починаючи з 14.10.2013 року (а.с.43- копія рішення), тобто наявність у нього інших аліментних зобов`язань, дохід позивача, його стан здоров`я (а.с.44-47 копії виписного епікризу, направлення, довідок), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає можливим визначити частку аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання позивача на період її навчання, в розмірі 1/6. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, датою подачі позову є 03 квітня 2023 р. згідно даних трекінгу за штрих-кодом 7903407336815. Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial