Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 09.09.2019 року в розмірі 21 246 129 грн., з яких: 4 569 060 грн. - заборгованість з повернення позики, 16 677 069 грн. - пеня за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно). Позов обґрунтований тим, що 09.09.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Згідно умов Договору Позивач передав Відповідачу у власність грошові кошті в сумі 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а Відповідач зобов?язався повернути отримані кошти до 09.03.2020 включно. Відповідач порушив умови договору та не повернув суму позики в повному обсязі у встановлений строк. Всього Відповідачем повернуто суму, еквівалентну 21 600 доларів США в період з 09.10.2019 по 04.08.2020. Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 21 246 129 грн., з яких: 4 569 060 грн. - заборгованість з повернення позики, 16 677 069 грн. - пеня за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно). Отже, Відповідач добровільно не повертає позичені у Позивача грошові кошти, чим порушує права та законом охоронювані інтереси Позивача, у зв`язку із чим Позивач звертається до суду. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30.11.2022 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк десять днів для усунення недоліків. У вказаний строк недоліки позивачем були усунуті. Ухвалою судді від 21 грудня 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 лютого 2023 року. 02 лютого 2023 року в судове засідання сторони не з`явились, представник позивача подав заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 16 березня 2023 року. 16 березня 2023 року судове засідання було перенесено на 13.04.2023 року у зв`язку із клопотанням представника відповідача. 13 квітня 2023 року судове засідання було перенесено на 23 травня 2023 року у зв`язку із клопотанням про відкладення справи на іншу дату представника відповідача для ознайомлення із матеріалами справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав. Представник відповідача повторно надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із залученням його як захисника до іншої справи, суд визнав причини неявки неповажними, оскільки жодних доказів до суду надано не було. Відзиву та пояснень у встановлений судом строк до суду не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними доказами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 09.09.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Згідно умов Договору Позивач передав Відповідачу у власність грошові кошті в сумі 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а Відповідач зобов?язався повернути отримані кошти до 09.03.2020 включно. У договорі сторони обумовили графік повернення позики, відповідно до якого повернення позики здійснюється частинами у гривнях в сумах, еквівалентним сумам в доларах США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками України на день кожної передачі грошових коштів. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Надаючи оцінку договору позики від 09.09.2019 року на суму 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, суд зазначає, що його зміст в повному обсязі підтверджує укладення між сторонами договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а Відповідач зобов?язався повернути отримані кошти остаточно до 09.03.2020 включно. Наведені обставини не оспорювались відповідачем. Доказів виконання зобов`язання щодо повернення коштів відповідачем, суду не надано. Тому, сума заборгованості з повернення позики в розмірі 4 569 060 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно) в розмірі 16 677 069 грн. 00 коп., суд зазначає таке. Як встановлено судом, в договорі позики від 09.09.2019 року позика була надана в період з 09.09.2019 року до 09.03.2020 року включно, в строк на 6 (шість) місяців. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В пункті 3 договору позики від 09.09.2019 року зазначено, що при неповерненні чи несвоєчасному поверненні позики або їх частини, у строки, визначені пунктом 2.6 даного договору, позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі 1 (один) процент від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу. Тому, стягненню підлягає сума процентів на умовах договору в розмірі 1 (один) процент від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу, розрахована позивачем за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно) в розмірі 16 677 069 грн. 00 коп. (4 569 060 грн. х 1% х 365 днів) = 16 677 069 грн. З цих підстав, стягнення з відповідача на користь позивача пені за період 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно) року слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 12 405,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved