Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20.05.2005 між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 437. За час перебування у шлюбі у сторін народились: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Також позивачка вказала, що протягом останнього року їх стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, підтримка, стали частими сварки, які супроводжуються актами агресії та психологічним насиллям з боку відповідача стосовно неї та дітей. Відповідач постійно провокує сварки, знецінює, ображає та принижує її безпідставними звинуваченнями. Зазначила, що відповідач здійснює психологічний тиск на дітей, налаштовує їх проти неї, що може призвести до порушення як їх фізичного, так і психічного здоров`я, спонукає до формування у дітей неправильного уявлення про сім`ю, відносини, а також може призвести до розвитку психосоматичних захворювань, тощо. Тому, шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам позивачки. На підставі наведеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.01.2023 сторонам було надано строк для примирення подружжя, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Після закінчення строку на примирення, позивачка подала клопотання, в якому зазначила, що з відповідачем вони не примирилися, збереження сім`ї є неможливе, шкодить її інтересам і суперечить її волі, тому, позов підтримує та просить такий задовільнити, розгляд справи провести за її відсутності. У свою чергу відповідач у судове засідання не з`явився, однак, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2005 року, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 20.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що 20.08.2005 зроблено актовий запис за № 437. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2011, виданого виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [INFO] народився [PERSON] , про що 04.03.2011 складено актовий запис за № 02. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2005, виданого виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [INFO] народилася [PERSON] , про що 07.10.2005 складено актовий запис за № 17. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2018, виданого виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [INFO] народився [PERSON] , про що 04.07.2018 складено актовий запис за № 06. Як встановлено в ході розгляду справи, сімейні стосунки між сторонами не склалися, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між сторонами постійно виникають сварки і суперечності, вони втратили почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Згідно зі ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25\~СК\~України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.\~112\~СК\~України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У результаті вжитих судом заходів до примирення подружжя, сторони не примирились. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги висновок про задоволення позову, з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved