Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

Комунальна установа Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» (далі за текстом - КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання») звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених грошових виплат. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» за період з 01.01.2020 до 31.12.2022, яка проведена інспекторами Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області у період з 26.12.2022 до 16.02.2023, виявлено порушення в частині виплати відповідачу премії як колишньому директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання». Так, в період з 01.01.2020 до 30.09.2022 відповідач працював на посаді директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» відповідно до контракту від 04.11.2019 (далі за текстом - Контракт), який укладений між Тернопільською обласною радою та [PERSON] строком дії на п`ять років, а саме з 04.11.2019 до 04.11.2024. Нарахування заробітної плати відповідачу як колишньому директору у період з 01.01.2020 до 31.12.2021 проводилося бухгалтерією із розрахунку: посадового окладу; підвищення посадового окладу за наявність кваліфікаційної категорії; нарахування і виплати надбавки за складність і напруженість у роботі; нарахування і виплати матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки; нарахування і виплати премій. Нарахування премій, надбавок та доплат до посадових окладів тощо керівникам установ бюджетної сфери регламентовано Наказом від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення (далі за тексом - Наказ № 308/519) та постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» (далі за текстом - Постанова № 1298). Зокрема, в п. 1.6 Наказу № 308/519 визначено, що преміювання керівників закладів, установ, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці. При цьому в п. 4 Постанови № 1298 визначено, що преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці. Проте в Колективному договорі на 2017-2021 роки та в Положеннях про преміювання умови преміювання директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» не обумовлені та критерії встановлення йому розміру премії не визначені. Підставами для нарахування премій відповідачу у 2020 році та у 2021 році були листи на ім`я голови Тернопільської обласної ради щодо надання дозволів про преміювання відповідача. Однак у таких листах КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» та Тернопільської обласної ради щодо преміювання відповідача не зазначено конкретного розміру суми премій. Всього за період з 2020 року до 2021 року відповідачу проведено нарахування і виплату премій на загальну суму 227500 грн, з яких: 1) у 2020 році на загальну суму 47500 грн, в тому числі у березні 12500 грн, в червні 5000 грн, в грудні 30000 грн; 2) у 2021 році на загальну суму 180000 грн, в тому числі у березні 30000 грн, в квітні 20000 грн, в червні 15000 грн, в липні 15 00000 грн, в серпні 20000 грн, у вересні 20000 грн, в листопаді 30000 грн, в грудні 30000 грн. Таким чином позивач зазначив, що нарахування і виплата відповідачу премій у 2020 році та у 2021 році на загальну суму 227500 грн проведені без погодження з органом управління вищого рівня чи органом управління майном, чим порушено вимоги п. 4 Постанови № 1298, п. 1.6 Наказу № 308/519 та п. 16 Контракту. Указане призвело до завищення розміру середньої заробітної плати для нарахування відпускних, оплати листків тимчасової непрацездатності та компенсації за невикористані відпустки на загальну суму 58945,49 грн та, як наслідок, надміру перераховано єдиного соціального внеску на загальну суму 26468,32 грн, в тому числі: відпускних на загальну суму 21848,84 грн (за 2021 рік - 14169,80 грн, за 2022 рік - 7679,04 грн); листків тимчасової непрацездатності на загальну суму 6294,27 грн (за 2022 рік); компенсації за невикористані відпустки на загальну суму 30802,38 грн; надміру перераховано єдиного соціального внеску на суму 26468,32 грн (з виплачених премій - 21511,00 грн, з виплачених відпускних - 1837,49 грн, з листків тимчасової непрацездатності - 529,35 грн та виплаченої компенсації за невикористані відпустки - 2590,48 грн). З урахуванням викладених обставин надміру виплачена відповідачу заробітна плата за період з березня 2020 року до вересня 2022 року становить 286445,49 грн та, як наслідок, надміру перерахований єдиний соціальний внесок становить 26468,32 грн. За таких підстав позивач просить стягнути із [PERSON] на користь КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» надміру виплачені грошові кошти у сумі 312913,81 грн. 05.05.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 01.06.2023, надано учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 01.06.2023 представник відповідача Борова Л.В. через систему «Електронний суд» подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відзив, у якому позов не визнала та просила у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що директор КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» є працівником такої установи, а отже має право на преміювання, як і всі інші працівники. При цьому ні в колективному договорі, ні в Положенні про преміювання працівників КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» не визначено конкретний розмір преміювання працівника, а зазначені лише критерії, за якими і визначається її розмір. Крім цього, згідно з умовами контракту та колективного договору головний бухгалтер КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» звернулась до голови Тернопільської обласної ради з проханням на преміювання директора [PERSON] у 2021 році, тобто за весь 2021 рік. Тернопільська обласна рада повідомила КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» про погодження виплати премії директору установи [PERSON] у 2021 році відповідно до умов колективного договору в межах затвердженого фонду оплати праці. Указане свідчить про те, що Тернопільська обласна рада дозволила виплачувати премію директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] впродовж всього 2021 року. Також, на думку представника відповідача, позивач не надав докази, які б підтверджували, що Тернопільською обласною радою у 2020 році не надавалось погодження на преміювання керівника КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання». При цьому ні в контракті, ні в колективному договорі, ані в Положенні про преміювання працівників КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» не вказано, що преміювання директора має здійснюватися органом управління майном. У перелічених вище документах лише вказано, що преміювання директора має здійснюватися за рішенням органу управління майном, а тому погодження на преміювання директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» і є рішенням органу управління майном. У судовому засіданні 01.06.2023 представник позивача Панченко А.В. позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував, що призначення відповідачу заробітної плати, допомоги у зв`язку з відпусткою та виплата згідно з лікарняними листками здійснювались відповідно до умов колективного договору. Так само при визначенні розміру таких виплат відповідач не виходив за встановлені межі. Разом з тим вважає, що порушення полягало у тому, що Тернопільською обласною радою не було визначено конкретний розмір преміювання відповідача. Зазначити норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини, представник позивача не зміг. У судовому засіданні 01.06.2023 представник відповідача Борова Л.В. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити. У судове засідання 01.06.2023 відповідач [PERSON] не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника Борову Л.В . Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд встановив, що рішенням двадцять восьмої сесії п`ятого скликання Тернопільської обласної ради [PERSON] призначено на посаду директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання», увільнивши його від виконання обов`язків на посаді директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання». Указане підтверджується витягом з рішення двадцять восьмої сесії п`ятого скликання Тернопільської обласної ради № 804 від 26.11.2009 (а.с. 44). Згідно з наказом КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 126/а-заг. від 26.11.2009, який виданий на підставі рішення двадцять восьмої сесії п`ятого скликання Тернопільської обласної ради № 804 від 26.11.2009, «Про призначення та звільнення керівників об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» [PERSON] приступив до виконання обов`язків директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» з 26.11.2009 з посадовим окладом 1319 грн на місяць (а.с. 45). 04.11.2019 між Тернопільською обласною радою в особі голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В. та [PERSON] укладений контракт як з керівником КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» (а.с. 46-52). Указані обставини визнавались та не заперечувались учасниками справи, а відтак доказуванню не підлягають. Так, відповідно до листів № 8а від 16.01.2020 (а.с. 41) та № 58 від 27.04.2021 (а.с. 42) КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» за наявності фонду економії заробітної плати просило дозволу преміювати директора [PERSON] за період роботи за 2020 рік та 2021 рік відповідно до колективного договору. Тернопільська обласна рада, розглянувши клопотання КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання», погодила виплату премії директору установи [PERSON] у 2021 році відповідно до умов колективного договору в межах затвердженого фонду оплати праці. Указане підтверджується повідомленням Тернопільської обласної ради № 01-187 від 01.05.2019 (а.с. 43). Так само погоджено і преміювання відповідача у 2020 році, за наявності фонду економії заробітної плати та відповідно до колективного договору, що підтверджується резолюцією «Погоджено», проставленою на вимозі, адресованій голові Тернопільської обласної ради Овчаруку В.В . Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 19-заг. від 24.03.2020 у березні 2020 року за підсумками роботи виплачено премію директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 12500 грн (а.с. 28). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 34-заг. від 22.06.2020 у червні 2020 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 5000 грн (а.с. 29). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 73-заг. від 15.12.2020 у грудні 2020 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 30000 грн (а.с. 30-31). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 42-заг. від 25.03.2021 у березні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 30000 грн (а.с. 32). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 47-заг. від 25.04.2021 у квітні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 20000 грн (а.с. 33). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 55-заг. від 24.06.2021 у червні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 15000 грн (а.с. 34). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 59-заг. від 28.07.2021 у липні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 15000 грн (а.с. 35-36). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 63-заг. від 25.08.2021 у серпні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 20000 грн (а.с. 37). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 70-заг. від 26.09.2021 у вересні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 20000 грн (а.с. 38). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 82-заг. від 29.11.2021 у листопаді 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 30000 грн (а.с. 39). Відповідно до наказу КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» № 86-заг. від 20.12.2021 у грудні 2021 року за підсумками роботи виплачено премію, зокрема, директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] у розмірі 30000 грн (а.с. 40). З акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» за період з 01.01.2020 до 31.12.2022 № 04-22/1 від 23.02.2023 (а.с. 20-27) вбачається, що у період з 01.01.2020 до 31.12.2022 нарахування заробітної плати всім працівникам КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» (в тому числі і директору) здійснювалося відповідно до Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519, та умов Колективних договорів, схвалених Протоколами зборів трудового колективу та профспілкового комітету № 1 від 11.01.2017, № 1/22 від 18.05.2022. Також під час проведення ревізії встановлено, що нарахування заробітної плати колишньому директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON] в період з 01.01.2020 до 30.09.2022 проводилося бухгалтерією із розрахунку: посадового окладу; підвищення посадового окладу за наявність кваліфікаційної категорії; нарахування і виплати надбавки за складність і напруженість у роботі; нарахування і виплати матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки; нарахування і виплати премій. Суцільною перевіркою правильності встановлення посадового окладу колишньому директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» та підвищення його за наявність кваліфікаційної категорії в період з 01.01.2020 до 30.09.2022 порушень не встановлено. Посадовий оклад колишньому директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON]. визначено відповідно до Умов оплати праці. Порушень в частині нарахування і виплати надбавки за інтенсивність і напруженість у роботі, а також виплати матеріальної допомоги на оздоровлення ревізією не встановлено. Разом з тим під час ревізії не встановлено документів у яких би був зазначений конкретний розмір суми премії, який призначений та виплачений колишньому директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликався на те, що в колективному договорі на 2017-2021 роки та в Положеннях про преміювання не визначені умови преміювання директора КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» та критерії встановлення йому розміру премії. Відтак підставами для нарахування премій відповідачу у 2020 році та у 2021 році були листи на ім`я голови Тернопільської обласної ради щодо надання дозволів про преміювання відповідача. Однак у таких листах КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» та Тернопільської обласної ради щодо преміювання відповідача не зазначено конкретного розміру суми премій. Щодо доводів позивача у цій частині суд зазначає таке. Так, відповідно до п. 15 розділу III Контракту (а.с. 46-52) умови оплати праці та тривалість основної і додаткових відпусток керівника встановлюються за згодою сторін та не можуть бути меншими, ніж передбачено законодавством. За виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, керівнику нараховується заробітна плата в межах фонду оплати праці виходячи з установлених: посадового окладу, визначеного за відповідними тарифним розрядом Єдиної тарифної сітки; підвищень посадового окладу (за наявності кваліфікаційної категорії, за роботу у шкідливих та важких умовах); надбавок (за вислугу років, високі досягнення у праці, почесне звання тощо); доплат (за науковий ступінь тощо); премії, розмір якої встановлюється відповідно до положення про преміювання за погодженням з органом управління майном; допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання відпустки; матеріальної допомоги у сумі не більше як один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання. Згідно з п. 16 розділу III Контракту преміювання керівника, встановлення йому надбавок і доплат до посадового окладу, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу управління майном у разі відсутності заборгованості із заробітної плати працівникам закладу, за спожиті комунальні послуги та з платежів до державного та місцевих бюджетів у межах затвердженого фонду оплати праці. Відповідно до п. 1.4 Колективного договору положення цього Колективного договору поширюються на всіх працівників Бази і є обов`язковими як для Адміністрації, так і для кожного члена Трудового колективу, незалежно від того, чи є вони членами профспілки. Пунктом 1.5 Колективного договору визначено, що сторони підтверджують обов`язковість виконання умов цього Колективного договору і реальність забезпечення прийнятих зобов`язань з урахуванням фінансового стану Бази. Відповідно до п. 3.1 Колективного договору основна заробітна плата працівників Бази встановлюється у вигляді конкретного розміру посадового окладу (ставки заробітної плати) відповідно до схеми тарифних розрядів працівників закладів охорони здоров`я, встановлених чинним законодавством. Додаткова заробітна плата встановлюється у вигляді доплат і надбавок до посадових окладів, передбачених чинним законодавством, з урахуванням особистого внеску в загальні результати роботи кожного працівника окремо, в межах наявних коштів на оплату праці. Також додаткова заробітна плата включає такий вид виплат, як преміювання, порядок якого затверджено окремим положенням. Відповідно до п. 1 розділу II Положення про преміювання працівників КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» розмір премії працівника залежить від його особистого внеску в загальний результат роботи Бази з урахуванням таких критеріїв: 1) ініціативність у роботі; 2) якість виконання завдань, визначених його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва Бази та безпосереднього керівника працівника; 3) терміновість виконання завдань; 4) виконання додаткового обсягу завдань. Указане свідчить про те, що у Положенні про преміювання працівників не має чіткого визначення конкретного розміру преміювання працівників Бази, до яких належав і відповідач, а зазначені лише критерії, за якими і визначається розмір премії. При цьому, як встановив суд вище, преміювання відповідача відбувалось за погодженням з Тернопільською обласною радою та було здійснено відповідно до умов колективного договору в межах затвердженого фонду оплати праці. Так само у судовому засіданні і представник позивача не заперечував, що розмір призначеної відповідачу у 2020-2021 роках премії не виходив за затверджені фондом оплати праці межі. Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач не визначив норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини. Разом з тим відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 917/1739/17 від 04.12.2019, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захист. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з набуттям та збереженням майна без достатньої правової підстави, та регулюються главою 83 Цивільного кодексу України. Так, ч. 1 ст. 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц. Так, докази про набуття відповідачем коштів у сумі 312913,81 грн у результаті рахункової помилки позивач не надав та на такі обставини не посилався. Натомість позивач зазначав, що виплата відповідачу коштів у такому розмірі мала місце фактично у зв`язку з недобросовісністю відповідача, оскільки визначення розміру премії останньому здійснювалось без погодження з органом управління вищого рівня чи органом управління майном. Разом з тим п. 1.2 Статуту позивача визначає, що База спецмедпостачання є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, управління яким здійснює Тернопільська обласна рада. Відтак суд вважає, що погодження Тернопільською обласною радою у 2020-2021 роках виплати відповідачу як директору КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» премії спростовує доводи позивача, що виплата цих премій відбулась з порушенням вимоги п. 4 Постанови № 1298, п. 1.6 Наказу № 308/519 та п. 16 Контракту. При цьому розмір такої премії був погоджений та у подальшому щомісячно виплачений відповідно до умов колективного договору та п. 1 розділу II Положення про преміювання працівників КУ Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання», а також в межах затвердженого фонду оплати праці. За таких підстав суд вважає доведеними обставини, що: 1) виплата відповідачу коштів у сумі 312913,81 грн була проведена позивачем за погодженням з Тернопільською обласною радою відповідно до умов колективного договору в межах затвердженого фонду оплати праці, на законних підставах та за відсутності рахункової помилки з його боку; 2) недобросовісність з боку відповідача не встановлена. Відтак суд доходить висновку, що передбачені ст. 1212 ЦК України підстави для повернення позивачу коштів відсутні. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 4693,72 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 45 від 02.05.2023 (а.с. 4). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed