Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивачка у лютому 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.07.2008 у справі № 2- 410/2008 було стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 53660177 з примусового виконання рішення суду. Відповідач не виконував обов`язків по утриманню доньки, а тому, згідно розрахунку державного виконавця, за період з лютого 2018 року по 01.10.2022 утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 177676 грн 10 коп. Постановою державного виконавця Тростянецького відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 06.01.2023 виконавчий лист був повернутий. Позивачка вважає, що у зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів відповідач має сплатити пеню за період з березня 2017 року по жовтень 2022 року. За її підрахунками, розмір пені складає 1474108 грн 71 коп. У зв`язку з тим, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, тому підлягає стягненню пеня у розмірі такої заборгованості, тобто 177676 грн 10 коп. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 177676 грн 10 коп., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2017 року по жовтень 2022 року в розмірі 177 676 грн 10 коп. Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та встановлено 10 денний строк, з моменту отримання ухвали суду, для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.04.2023 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі із підстав указаних у ньому, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні вказав, що позов визнає, якщо гроші будуть дитині. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі та мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 11). Після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про зміну імені від 03.12.2010 серії [NUMBER] (а.с. 9). 21.09.2019 позивачка уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.12.2022 за № 00037977250 (а.с. 10). Заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.07.2008 у справі № 2- 410/2008 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 12). На підставі вказаного рішення Тростянецьким районним судом Сумської області позивачці 17.07.2008 був виданий виконавчий лист за № 2- 410/2008 для звернення його до виконання (а.с. 14-15). Постановою державного виконавця Тростянецького відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Конєва О.М. від 06.01.2023 зазначений виконавчий лист № 2- 410/2008 був повернутий позивачці, оскільки проведеними заходами було встановлено відсутність у боржника майна на яке може бути звернено стягнення, боржник не працює, пенсію не отримує, за кордон не виїжджає (а.с. 13). Як вбачається із розрахунків, складених державним виконавцем Тростянецького відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конєвим О.М. від 14.02.2023 заборгованість по аліментам [PERSON] по виконавчому листу № 2- 410/2008 від 07.07.2008 виданому Тростянецьким районним судом Сумської області, станом на 28.02.2017 складала 26000 грн. За період з 01.03.2017 по 28.02.2018 було нараховано до сплати аліменти у розмірі 16161 грн 99 коп., але кошти не сплачувались боржником. Станом на 28.02.2018 заборгованість по аліментам складала 42161,99 грн. Борг по аліментам на момент повноліття дитини, тобто станом на жовтень 2022 року складає 177 676 грн 10 коп. (а.с.16-18). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Зважаючи на те, що державним виконавцем було повернуто позивачці виконавчий лист, а також те, що станом на момент повноліття [PERSON] наявна заборгованість по аліментам у розмірі 177 676 грн 10 коп., тому така заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Положеннями статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до поданого позивачкою розрахунку пені по аліментам, один відсоток від несплачених відповідачем аліментів, за кожний день прострочення, за період з березня 2017 року по жовтень 2022 року складає 1474108 грн 71 коп. Разом з тим, позивачка просить стягнути з відповідача пеню в розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам. Отже проведений позивачкою розрахунок пені, що пред`явлений до стягнення, відповідає вимогам закону та не оспорюється відповідачем. Крім того, відповідач не надав доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти. Таким чином, вимога позивачки про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з березня 2017 року по жовтень 2022 року в розмірі 177 676 грн 10 коп. підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 1776 грн 76 коп. за заявлену нею вимогу про стягнення заборгованості по аліментам. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Також на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору за заявлену нею вимогу про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved