Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

1. Описова частина 26.05.2023 [PERSON] звернулася із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Хажин Бердичівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в [ADDRESS] на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати в місці проживання заявниці та її дочки, за адресою: [ADDRESS] . - заборонити [PERSON] , [INFO] розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці не відомому кривднику, вести листування, телефонні перемовини із заявницею або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. - заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування) навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою - [PERSON] . Короткий виклад доводів заяви, позиції заінтересованої особи Вимоги заяви [PERSON] обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] перебували у офіційному шлюбі із 30.12.2011 року, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.02.2023 року було розірвано. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . За спільного проживання [PERSON] відносно [PERSON] та їх дочки вчиняв домашнє насильство. 22.12.2022, близько 20-20 год. [PERSON] ображав заявницю нецензурними словами, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, про що працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою суду від 17.01.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення за вчинення домашнього насильства та притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Після розірвання шлюбу вони стали проживати окремо. Проте, не зважаючи на це, [PERSON] продовжував тероризувати заявницю своїми протиправними діями. На початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, заявниця деякий час проживала за кордоном. Після повернення, [PERSON] почав приїздити за місцем її проживання та, перебуваючи у нетверезому стані, вчиняв конфлікти, в ході яких висловлювався на її адресу нецензурними словами, стукав у двері та вікна, погрожував фізичною розправою. Такі протиправні дії [PERSON] мали місце о 23-50 год. 25.04.2023, 05-00 год. 26.04.2023 та о 21-00 год. 01.05.2023 за місцем проживання заявниці по [ADDRESS] . Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.05.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби. Враховуючи, що протягом останнього часу її колишній чоловік [PERSON] продовжує поведінку насильництва та шантажу стосовно неї, озвучує погрози та здійснює втручання в її приватне життя, чим створює реальні загрози та небезпеку для неї та її дитини, заявниця вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою від 26.05.2023 у справі відкрито окреме провадження. Протокольною ухвалою суду від 30.05.2023 за клопотанням заявниці завершено розгляд справи без допиту свідків. У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Рись В.Г. вимоги заяви підтримали. Заявниця додатково пояснила, що вона перебуває за кордоном та час від часу приїздить в Україну для вирішення своїх питань. Проживає вона у цей час в житлі матері, де і зареєстрована у [ADDRESS] . Її колишній чоловік її переслідує та погрожує вбивством. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечив, лише не погоджується із підставами заяви, оскільки він не погрожував заявниці. Він лише має бажання спілкуватися із дочкою та із цього приводу хотів поспілкуватися із своєю колишньою дружиною. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із 30.12.2011 року, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/7080/22 від 08.02.2023 було розірвано (а.с. 9) [PERSON] та [PERSON] являється батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду від 17.01.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до цієї постанови 25 грудня 2022 року о 20 год. 20 хв. [PERSON] за місцем проживання дружини за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство в сім`ї щодо своєї дружини [PERSON] , в ході якого ображав її нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 10). Також постановою судді Бердичівського міськрайонного суду від 12.05.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до цієї постанови 25 квітня 2023 року о 23 год. 50 хв., 26 квітня 2023 року о 05 год. 00 хв. та 01 травня 2023 року о 21 год. 00 хв. по [ADDRESS] [PERSON] , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї щодо своєї колишньої дружини [PERSON] , в ході якого ображав її нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП(а.с. 11-12). Відповідно паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-7). Норми права застосовані судом Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно пунктів 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону, домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя. Статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. У справі № 754/11171/19 Верховний Суд у своїй постанові від 28 квітня 2020 року частково не погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які визнали, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, у тому числі через існування декількох відкритих кримінальних проваджень щодо заінтересованої особи за заявами заявниці, але відмовились задовольняти вимогу про встановлення дистанції, на якій особа має триматися від місця перебування заявниці. Верховний Суд зазначив, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом про запобігання домашньому насильству, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Висновки суду За положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Наявні у справі докази беззаперечно доводять, що [PERSON] вчиняв щодо [PERSON] домашнє насильство та [PERSON] у розумінні частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" є кривдником, а [PERSON] особою, яка постраждала від домашнього насильства. Надаючи оцінку встановленим судом фактичним обставинам, суд доходить висновку, що існують ризики продовження вчинення [PERSON] щодо [PERSON] домашнього насильства, а тому є підстави для видачі обмежувального припису. Обираючи заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків, суд виходить із тривалості вчинення домашнього насильства (із грудня 2022 року по цей час), наслідків до яких такі дії призводили та вважає, що існують ризики можливого продовження таких дій [PERSON] . За таких встановлених фактичних обставин, суд вважає за необхідне внести заборонний припис щодо [PERSON] із застосуванням заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме: заборонити [PERSON] , [INFO] розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці не відомому кривднику, вести листування, телефонні перемовини із заявницею або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування), за адресою: [ADDRESS] . Оскільки судом забороняється [PERSON] наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання заявниці та заявниця і заінтересована особа спільно не проживають, відсутні підстави для задоволення заяви в частині заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання заявниці та її дочки, за адресою: [ADDRESS] . Крім того, заявниця вказала, що вона не планує повертатися на роботу найближчі 6 місяців, вона не навчається та не вказала конкретних місць її відвідування. Тому, суд у цій частині, також заяву не задовольняє. Оцінюючи фактори небезпеки (ризики) щодо вчинення домашнього насильства, пропорційність вручання у права і свободи особи, суд визначає строк дії обмежувального припису, тривалістю 6 місяці, що, на переконання суду, є необхідним для уникнення існуючих ризиків.

Outcome: partial