Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою, у якій просив, встановити факт смерті громадянина [PERSON] , який помер [INFO] у м. Херсон. Встановлення факту смерті необхідне для здійснення реєстрації факту смерті свого батька в органах реєстрації актів цивільного стану. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 року призначено головуючого - суддю Черенкову Н.П. Дана заява отримана суддею Черенковою Н.П. 17.05.2023 року. Ухвалою судді від 17.05.2023 року дану заяву залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків. 02.06.2023 року на адресу суду від [PERSON] , на виконання вимог ухвали від 17.05.2023 року, надійшла заява про долучення до матеріалів справи відмову органу ДРАЦС у державній реєстрації смерті [PERSON] . Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.06.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник до судового засідання не з`явився, в заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Звернуто увагу, що згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на наведене, роз`яснено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. У судовому засіданні встановлено, що заява про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Херсон, подана сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявник подав копії: свідоцтва про народження, паспорта заявника, його РНОКПП, лікарського свідоцтво про смерть №843, виданого 09.09.2022 року відділом судово-медичної експертизи трупів КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської облради, згідно якого [PERSON] помер [INFO] в м. Херсон. Оскільки свідоцтво про смерть було видано державним органом України, який знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України. Згідно відповіді Центрального районного у місті Миколаєві відділу ДРАЦС ПМУМЮ (м. Одеса) від 23.05.2023 р. №Б31/25.19-09, надане [PERSON] лікарське свідоцтво про смерть №843 від 09.09.2022 р. не відповідає вимогам чинного законодавства, за такого заявнику рекомендовано звернутися до органів суду України для вирішення питання встановлення факту смерті. Судом встановлено, що неможливість отримати у м. Херсон необхідних документів для реєстрації факту смерті [PERSON] виникла у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію України 24.02.2022 р. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому в Україні неодноразово продовжено, останній раз до 19 лютого 2023 року. Оцінюючи надані до суду документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті чоловіка заявниці у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати його смерть на підставі вищезазначених документів, оскільки вони не відповідають визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, не існує, тому відновлення порушених прав заявника неможливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. На підставі листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. В зв`язку з перебуванням Херсонської міської територіальної громади в тимчасовій окупації та проведенням на її території бойових дій, органи державної влади України на її території не здійснювали свої повноваження на дату смерті [PERSON] . Наведене свідчить, що факт смерті батька заявника є доведеним, та враховуючи, що він помер на території, на якій введено воєнний стан, реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі наданих документів є неможливою, а встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть легітимним державним органам, суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.4,5 ст.317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved