Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя сторона: Свалявський РВ ДВС у Мукачівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про збільшення розміру стягуваних аліментів, встановлених рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2009 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO]. В обгрунтування доводів вказує, що донька часто хворіє, у дитини проблеми із зором, у зв`язку з чим необхідні кошти на лікування. Усі витрати по утриманню дитини позивач несе самостійно. Вимоги мотивує тим, що від утримання дитини на лікування відповідач ухиляється, аліменти за рішенням суду сплачує нерегулярно, а тому позивач змушена звернутися до суду про збільшення раніше стягуваних аліментів з відповідача в судовому порядку, оскільки немає можливості повністю та самостійно забезпечити розвиток дитини на ті кошти, які сплачує відповідач, утримувати достатнім чином доньку. Просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] накористь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття. Суд своєю ухвалою від 09.03.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.04.2023 року суд залишивпозовну заяву без руху на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України для надання доказів щодо зміни прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Позивачу надано строк для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня отримання ухвали. Копію ухвали суду направлено з використанням послуг електронного зв`язку на електронну пошту [INFO] Позивачу роз`яснено про наслідки невиконання ухвали суду від 28.04.2023 року про залишення позовної заяви без руху. 15.05.2023 року представник позивача-адвокат Тирпак А.В., який діє в інтересах [PERSON] подав до суду заяву (вх.№681) про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 28.04.2023 року, які позивачем виправлені, підстави залишення позовної заяви без руху усунуті. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.05.2023 року суд продовжив розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя сторона: Свалявський районний відділ Державної виконавчої служби у Мукачівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Розгляду справи призначено на 15:00 годину 02.06.2023 року. Позивач та представник позивача-адвокат Тирпак А.В., який діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1072948 від 01.11.2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.05.2017 року) заявлені позовні вимоги про збільшення аліментів підтримують, просять суд позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позові (вх. №7573). Представник відповідача-адвокат Козар М.М., який діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1085311 від 29.03.2023 року) подав до суду заяву (вх.№2803) про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. У задоволенні позову просить відмовити з підстав зазначених у відзиві, поданому 30.03.2023 року (вх.№2668). У відзиві відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необгрунтованими, такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що маєутриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , а також надає допомогу матері [PERSON] , [INFO] , яка є людиною пенсійного віку і потребує допомоги. Представник третьої особи Свалявського відділу ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Пояснення щодо позову не подано, поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження та розгляду справи у суді (а.с. 27). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. На підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2009 року (справа № 2-648/09) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища одержувача аліментів, інші обставини можуть бути підставою для його вимоги про збільшення розміру аліментів (оскільки застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, згідно обов`язку батьків утримувати своїх дітей). Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ) у графі батько записано [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до виданого виконавчого листа №2-648/09 за рішенням суду від 21.07.2009 року аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] стягуються на користь одержувача аліментів [PERSON] . Відповідно до наданого до суду свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, відповідний актовий запис №37 від 03.06.2009 року - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 179 СК України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Обґрунтовуючи вимоги про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів, позивач посилається на те, що донька часто хворіє, у дитини проблеми із зором, у зв`язку з чим необхідні кошти на лікування. Усі витрати по утриманню дитини [PERSON] позивач несе самостійно. Вимоги мотивує тим, що від утримання дитини на лікування відповідач ухиляється, аліменти за рішенням суду сплачує нерегулярно. Суд зазначає таке. З дня постановлення рішення суду від 21.07.2009 року зріс прожитковий мінімум на дітей та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 21.07.2009 року прожитковий мінімум для дитини в місяць становив 557 грн. (було для дітей віком до 6 років на день винесення рішення, ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України в 2009 році"). Станом на 02.06.2023 року (на день постановлення рішення суду) прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років становить - 2833 гривень (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" ). Дитина [PERSON] , [INFO] має повних 16 років. За таких умов, враховуючи, що законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дітей з часу присудження аліментів у 2009 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 21.07.2009 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дитини є обгрунтованими. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2014 року - шлюб, укладений 02.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а тому вважає позовні вимоги позивача про збільшення аліментів з відповідача на утримання двох дітей обгрунтованими та доведеними. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Суд враховує посилання відповідача, як на підставу відмови у задоволенні позову на те, що відповідач маєутриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , надає допомогу матері [PERSON] , [INFO] , яка є людиною пенсійного віку і потребує допомоги. Однак, судом не встановлено істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб дитини [PERSON] , [INFO] та не звільняє відповідача (як батька дитини) від обов`язку утримувати дитину, зокрема, у розмірі, встановленому законом та визначеному судом. Суд вважає, що позовна вимога про збільшення розміру стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Суд ураховує, що аліменти є власністю дитини, дитина перебуває на утриманні матері, яка буде розпоряджатися ними за цільовим призначенням в інтересах дитини, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, приймає до уваги, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, Розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] визначити у розмірі 2500 грн., що буде достатнім для забезпечення належного утримання дитини та призведе до рівності прав дитини на утримання від матері та батька відповідно до положень Закону. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ст. 192 СК України, якою регулюються правовідносини щодо зміни розміру аліментів, не містить норми про те, що зміна розміру аліментів присуджується з дати звернення до суду з зазначеним позовом, а тому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1073, 60 грн., які діють з 01.01.2023 року (на день постановлення рішення). Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України..

Outcome: partial