Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

16.06.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ТОВ «КК «Мрія» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено та передано в провадження судді Ярошенка А.Г. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя Заїченко Л.Г., у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, 30.10.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і справа надійшла в провадження судді Кулик В.Б. Ухвалою суду від 05.11.2021 року цивільну справу № 333/3153/20 за позовом ТОВ «КК «Мрія» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг прийнято до провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позов мотивовано наступним. 06.09.017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та ТОВ «КК «Мрія» було укладено договір № К-858 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким ТОВ «КК «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. Зазначену інформацію було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Згідно з умовами вказаного договору Управитель ТОВ «КК «Мрія» зобов`язалася надавати послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця у розмірі 4,71 грн. на місяць за 1 кв. м загальної площі житлового приміщення. Відповідач є власником жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа приміщення становить 50,1 кв.м. Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний сплачувати на користь Управителя (ТОВ «КК «Мрія»), становить 235,97 грн. щомісячно (площа об`єкту нерухомості X розмір встановленого тарифу = 50,1 кв.м. х 4,71 грн. = 235,97 грн.). [PERSON] зобов`язання з оплати отриманих послуг виконувала не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 листопада 2017 року по травень 2020 року в розмірі 7\~315 грн. 07 коп., у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн. 15.07.2020 року до суду від [PERSON] надійшла заява, в якій остання заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та виклала у письмовому вигляді заперечення проти позову. Відповідно до умов договору № К-585 від 06.09.2017 року багатоквартирний будинок [ADDRESS] було передано в управління ТОВ «КК «Мрія» на підставі рішення і виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017 року. Однак, при ретельному ознайомленні з вищезазначеним договором було встановлено наступне, вищезазначеній договір був укладений на підставі?рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520. Пунктом 5 зазначеного рішення уповноважено департамент правового забезпечення Запорізької міської ради спільно з департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради підготувати проект договору з надання послуг з управління багатоквартирними будинками Запоріжжя, що має бути укладений від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу уповноваженою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради, строком на один рік, з обов`язком управителя розпочати надання послуг з управління багатоквартирними будинками з 01 листопада 2017 року, тобто до 1 листопада 2018 року без пролонгації. Аналогічна умова міститься і в самому договорі п. 18 «Цей і набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018 року». Договір не містить жодної умови щодо пролонгації вищезазначеного договору. Враховуючи те, що виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення щодо продовження строку дії договору, є всі підстави вважати, що договір на який посилається позивач припинив свою дію (05.09.2018 року). Крім того, розрахунок заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] з 01 листопада 2017 року по 31 травня 2020 року, що додано позивачем не відповідає дійсності, підлягає перевірці відповідно до кошторису. 16.10.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Обґрунтування зазначено наступного змісту. У позові ТОВ «Кк «Мрія» ретельно розписує формулу, за якою зроблено розрахунок ціни позову (розміру заборгованості) тариф, визначений умовами договору № К-585 від 06.09.2017 року X розмір загальної площі квартири, що перебуває у власності відповідача X період несплати за послугу з управління будинком. Сума заборгованості не є тотожною з фактичним витратами, пов`язаними з управлінням багатоквартирним будинком, понесеними позивачем за цей самий період, оскільки ТОВ «КК «Мрія» є суб`єктом господарювання, який здійснює свою статутну діяльність, спрямовану на отримання прибутку. В якості додаткового письмового доказу додають до відзиву картку фактичних собівартості витрат, пов`язаних з управлінням багатоквартирним будинком [ADDRESS] за період з 01 листопада 2017 року по травень 2020 року включно. Враховуючи правову позицію Верховного суду, закріплену неодноразово в постановах ВС від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 року у справі № - 2858/16, питання фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмету доказування в аналогічних спорах та має істотне значення для її правильного вирішення. На офіційному сайті Управителя, щомісячно доводиться до від відома мешканців (співвласників) будинків про обсяг робіт, проведених компанією в поточному місяці та про обсяг робіт, які планується виконати в майбутньому. Кожен співвласник має доступ до особистої сторінки споживача через номер особового рахунку. Відповідачка не надала суду належних доказів ненадання послуги з управління будинком та/або ненадання в неповному обсязі та неналежної якості (складеного акту-претензії, його направлення управителю, сповіщення Управителя про необхідність проведення перевірки якості послуг, що надаються. 23.09.2022 року ТОВ «КК «Мрія» звернулась до суду з заявою про уточнення (зменшення) позовних вимог період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року в розмірі 6 686 грн. 06 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, на адресу суду неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи, так як остання знаходиться за межами місця, є внутрішньо-переміщеною особою, тимчасово мешкає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, долучено довідку доктора травматолога-ортопеда клініки «Мотор Січ», датовану 07.03.2023 року, в якій зазначено, що [PERSON] встановлено діагноз, рекомендовано протезування, остання потребує додаткової опори та заходів допоміжного догляду. Отже, відповідач у березні 2023 року знаходилась у м. Запоріжжі, що суперечить її заявам про відкладення розгляду у зв`язку з тим, що вона мешкає в іншій області. Також, під час розгляду справи відповідач неодноразово надавала заяви до суду разом із довіреністю на ім`я [PERSON] від 23.02.2019 року (строк дії 5 років, до 23.02.2024 року). Тобто, інтереси відповідача в суді може захищати її представник. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 07.07.1989 року, заява № 11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статуту ТОВ «КК «Мрія», затвердженого протоколом загальних зборів Учасників ТОВ «КК «Мрія» від 11.06.2018 року № 6, предметом діяльності товариства є, зокрема, управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту. Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. На підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-858 від 06.09.2017 року ТОВ «КК Мрія» надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким ТОВ «КК «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. Зазначену інформацію було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з умовами Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважався останній день місяця. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з умовами Договору № К-858 від 06.09.2017 року, Управитель ТОВ «КК «Мрія» зобов`язався надавати Замовнику послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, орендарів, наймачів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах будівлі 4,71 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Загальна площа об`єкту нерухомості становить 50,1 кв. м, що підтверджується інформацією із державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 208051990 від 04.05.2020 року (а.с. 9). Таким чином розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язана була сплачувати щомісяця становить 235,97 грн. ТОВ «КК «Мрія» надано послугу з управління будинком у період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року, на даний момент, відповідач оплату за надані послуги у повному обсязі не здійснила, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаний період у розмірі 6\~686 грн. 06 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 року № 1145 «Про затвердження Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг з управління будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг» визначено механізм проведення перевірки якості наданих послуг. Так, результатом такої перевірки, а, отже й належним доказом у справі, може бути акт-претензія про неотримання споживачем послуги (або отримання послуги не в повному об`ємі) з управління будинком, оформлений належним чином. Відповідач зазначаючи про факт не отримання послуг з управління багатоквартирним будинком не надала доказів звернення з актами претензіями до позивача про неотримання споживчих послуг, або отримання таких послуг неналежної якості. Відповідач, як власник квартири, відповідно до ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України зобов`язана утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доведеність невиконання [PERSON] обов`язків щодо своєчасної сплати внесків за утримання будинку. За період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 6\~686 грн. 06 коп., що підтверджено відповідним розрахунком. Відповідачем розрахунок ТОВ «КК «Мрія» не спростований, власний розрахунок не наданий. За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ТОВ «КК «Мрія» заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року в розмірі 6\~686 грн. 06 коп. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994 року, пункт 29). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved