Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як на майно колгоспного двору, що в [ADDRESS] , як на майно «колгоспного двору» мотивуючи тим, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] , який був головою колгоспного двору. Позивач як останній член колгоспного двору вважається фактичним власником спірного житлового будинку. Крім того, зазначає, що спір щодо нього відсутній, позивач є останнім членом колгоспного двору, в інший спосіб реалізувати своє право на майно він не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Струс Н.Я. подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її та позивача відсутності. Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова подав до суду відзив, в якому позов визнав, просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, оглянувши спадкову справу, заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Як вбачається із копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , померли батьки позивача [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за життя склав заповіт від 14.05.2018 яким все своє майно з чого воно б не складалось і де б воно не знаходилось, яке йому буде належати на день смерті заповів своїй дочці [PERSON] . Житловий будинок належав батькові на підставі Свідоцтва про право особистої власності, видане виконавчим комітетом Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області 30.08.1994, на підставі рішення Керницької сільської ради №17 від 21.07.1994, проте будинок був майном колгоспного двору, а тому загальні положення про спадкування на такі правовідносини не поширюються. Згідно листа, виданого приватним нотаріусом Павлишин Х.М. № 487/02-31 від 04.01.2023 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що житловий будинок в [ADDRESS] відноситься до майна колгоспного двору, а від так спадкується тільки в разі смерті останнього члена колгоспного двору (а.с.12). Членство позивача [PERSON] в колгоспному дворі підтверджується копіями по господарської книги 1991-1995 роки та будинкової книги (а.с.15-16). Позивач, як останній член колгоспного двору, вважається фактичним власником спірного житлового будинку. Із позовної заяви, свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Виконавчим комітетом Керницької сільської Ради народних депутатів від 30.08.1994 (а.с.9), копій технічного паспорту, будинкової книги, витягів з погосподарських книг з 1991 р. по 1995 р. (а.с.11), довідки виданої Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації №1649 від 02.12.2022 (а.с.10), вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] 1955 року побудови, належав до суспільної групи «колгоспний двір», станом на 1991 рік, головою якого був [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] , останнім членом колгоспного двору [PERSON] , [INFO] . Із копії технічного паспорта від 03.01.2023 загальна площа житлового будинку 54,3м.кв.інвентаризаційна вартість становить 1574,31 грн (а.с.13-14). Відповідно до ч. 1ст. 120\~ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст.\~120,\~123,\~563 ЦК України\~в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦКУкраїни в редакції 1963року. Згідно ч. 2\~ст. 123 ЦК УРСР 1963 року\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по [ADDRESS] належав колгоспному двору, голова якого помер, позивач є останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, треті особи [PERSON] та [PERSON] не претендують на частку у майні колгоспного двору а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як майно «колгоспного двору». Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, позивач не ставить вимогу про стягнення на його користь судовий збір, отже суд залишає такий за ним.

Outcome: approved