Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

05 травня 2022 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування (а.с 1-6). Ухвалою судді від 05.05.2022р. відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 30-31). Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 09.12.2022р. підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.06.2021р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. [NUMBER] (Польща), рухаючись автодорогою М-05 сполученням Київ-Одеса в напрямку м. Київ, на 141 км+520 м допустив наїзд на праве узбіччя з подальшим наїздом на перешкоду. В результаті ДТП пасажир зазначеного автомобіля [PERSON] помер в лікарні. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» на момент вчинення ДТП застрахована не була. Позивач через свого представника звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надіслала довідку про отримання допомоги по втраті годувальника, але станом на 19.04.2022р. страхове відшкодування не виплачено. 20 грудня 2021 року відповідач повідомив про необхідність документального підтвердження того, що по справі завершено кримінальне провадження, що позивач сприймає за відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач вважаю відмову відповідача щодо виплати страхового відшкодування безпідставною та такою, що грубо порушує її права на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування, а саме відшкодування витрат на поховання в сумі 10805,00 грн. та відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника, в сумі 216000,00 грн. Позивач та її представник в судові засідання не з`явилися, однак представник позивача надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача судові засідання не з`явився. Про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином шляхом направлення йому судових повісток на його офіційну електронну адресу, про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав, крім того він нього не надходили будь-які заяви чи клопотання, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив. Крім того МТСБ України були надіслані копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки рекомендованими листами, які він отримав, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та не повідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст.280 ЦПК України заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 11.06.2021р. Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області внесені відомості за фактом дорожньо-транспортної пригоди, а саме, що 11.06.2021р. надійшло повідомлення про те, що 11.06.2021р. приблизно о 09:50 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. [NUMBER] (Польща), рухаючись по автодорозі М-05 сполученням Київ-Одеса в напрямку м. Київ, де на 141 км+520 м допустив наїзд на праве узбіччя з подальшим наїздом на перешкоду (стовбур дерева). В результаті ДТП тілесні ушкодження отримали три пасажира, в тому числі [PERSON] , які були доставлені до Жашківської ЦРЛ Черкаської області. Цього ж дня з лікарні надійшло повідомлення про те, що о 22:30 год. в реанімаційному відділені помер [PERSON] (а.с. 12). За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди 12.06.2021р. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021111030001311 та розпочато досудове розслідування за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України. Про те, що [INFO] [PERSON] помер в м. Жашків Уманського району Черкаської області також свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2021р., видане Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 14). Позивач є дружиною загиблого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.09.2004р., видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.10.2010р. у позивача та загиблого [PERSON] є спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). З копії довідки виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області №1408 від 30.08.2021р., виданої позивачу, вбачається, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до складу його сім`ї входили: дружина [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Позивач здійснила витрати на поховання свого чоловіка [PERSON] у розмірі 10805,00 грн., що підтверджується копіями товарних чеків від 14.06.2021р., виданих ФОП [PERSON] на загальну суду 8920,00 грн., та копією банківської квитанції №0.0.2160337525.1 від 14.06.2021р. про сплату судово-медичної послуги КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» на суму 1885,00 грн. (а.с. 21, 22). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 цієї статті Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), потерпілі (ст.4 Закону №1961-IV). Нормою ст.6 Закону №1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.1.7. ст.1 Закону №1961-IV забезпечений транспортний засіб це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , сталася за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. [NUMBER] (Польща), який не є забезпеченим транспортним засобом (а.с. 13). Відповідно до п.39.1 ст.39 Закону №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 Закону №1961-IV). Підпунктом «а» п.41.1 ст.41 Закону №1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Нормами ст.23 Закону №1961-IV визначено види шкод, заподіяні життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, однією з яких є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Порядок здійснення страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, визначений ст.27 Закону №1961-IV. Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (п.27.1 ст.27 Закону №1961-IV). Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2 ст.27 Закону №1961-IV). Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.4 ст.27 Закону №1961-IV). Отже судом встановлено, що смерть [PERSON] , який помер [INFO] , настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.06.2021р., тому позивач має законні підстави на відшкодовування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» у 2021 році було установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 6000,00 грн. та з 1 грудня 6500 грн. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача: -страхове відшкодування утриманцям померлого [PERSON] в розмірі 216000,00 грн., розмір якого згідно п.27.2 ст.27 Закону №1961-IV не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (6000 ? 36 = 216000); -документально підтверджені витрати на поховання [PERSON] в розмірі 10805,00 грн., розмір яких у відповідності до п.27.4 ст.27 Закону №1961-IV не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (6000 ? 12 = 72000). Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи норму ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь Державної судової адміністрації України в сумі 2268,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved