Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Павленко О.Г., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання втратившими право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] та його дружина [PERSON] є співвласниками домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 0,1000 га кадастровий номер 1210100000:08:284:0008. Колишня власниця домоволодіння [PERSON] після укладання договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки добровільно знялась з реєстрації у вказаному домоволодінні 02.02.2023 р., але в домоволодінні залишаються зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Зі слів колишньої власниці [PERSON] позивачу відомо, що відповідачі у домоволодінні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , не проживають з 2018 р., але залишаються в ньому зареєстрованими, на теперішній час їх місце проживання або перебування не відомо. Згідно довідки №647 від 02.02.2023 р. в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 09.07.2005 р.; [PERSON] , [INFO] , з 29.03.2004 р.; колишній уповноважений власник [PERSON] знята з реєстрації 02.02.2023 р. Відповідачі не доводяться позивачу родичами, вони не є членами сім`ї позивача, він їх ніколи не бачив і не знає де на теперішній час вони знаходяться, так як на час укладання договору купівлі-продажу домоволодіння 02.02.2023 р. вони більше року в ньому не проживали і не проживають, місце їх знаходження також не відомо. Вказані обставини підтверджуються актами про не проживання відповідачів в належному позивачеві домоволодінні від 10.12.2021 р., 29.07.2022 р., 09.02.2023 р. Просить визнати [PERSON] , [PERSON] , такими що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. та судовий збір у сумі 1073,60 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , що діє на підставі договору про надання правничої допомоги, надали суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу у їх відсутність та не заперечували проти винесення судом заочного рішення. Треті особи [PERSON] , представник відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, будучи належним чином повідомленими судом про дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явилися, після чого викликалися до суду, причин поважності своєї неявки суду не надали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] , [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 28.08.2020 р. Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №70, [PERSON] та [PERSON] 21.05.1991 р. зареєстрували шлюб. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, посвідченого 22.02.2023 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Білецькою В.І., витягів з Державного реєстру речових прав №322104133, №322107618 від 07.02.2023 р., власниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] частини та [PERSON] частини. Згідно довідки №647 від 02.02.2023 р. відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в житловому [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , уповноважений власник, зареєстрована з 22.03.2004 р., знята з реєстрації 02.02.2023 р.; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 09.07.2005 р.; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 29.03.2004 р. Згідно актів від 10.12.2021 р., 29.07.2022 р., 09.02.2023 р., складених [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] з липня 2017 р. по теперішній час за місцем реєстрації не прооживають, їх особисті речі на момент огляду в будинку відсутні. Згідно із\~ч.1ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1\~ст.317\~Цивільного кодексу\~України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.379\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК\~України,\~власник\~будинку, квартири має право використовувати помешкання \~для власного\~проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушено і підлягає захисту, а позовні вимоги [PERSON] вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідачі будучи зареєстрованими у будинку [ADDRESS] , не проживають в будинку понад один рік, не використовують даний будинок за його прямим призначенням, тому вони втратили право користування зазначеним будинком. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved