Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

11.04.2023 року позивач виконавчий комітет Первомайської міської ради, як орган опіки та піклування в суд в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа: Управління у справах дітей Первомайської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що відповідач не перебувала у зареєстрованому шлюбі, народила двох дітей, відомості про батька дітей записані за вказівкою матері згідно ч.1ст.135 СК України, а наразі вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що мало наслідком винесення рішення виконавчого комітету Первомайського міської ради від 08.10.2021 р. № 438 "Про влаштування до Комунального некомерційного підприємства"Миколаївський обласний будинок дитини" Миколаївської обласної ради на повне державне утримання малолітніх: [PERSON] , [PERSON] ", малолітні були влаштовані до зазначеного закладу соціального захисту. Протягом 6 місяців [PERSON] не спромоглася подолати ознаки складних життєвих обставин, для повернення дітей. Враховуючи вказане, рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 11.11.2022 р. № 407 був подовжений термін перебування дітей в КНП "Миколаївський обласний Будинок дитини" Миколаївської обалсної ради, де діти перебувають і на теперішній час. Посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, не утримує їх матеріально, притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, представник позивача просив позов задовольнити. Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.04.2023 року було відкрито провадження по вказаній справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.04.2023 року підготовче судове засідання закінчено і справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані за вказівкою матері згідно ч.1ст.135 СК України. З вересня 2020 року сім`я одинокої матері [PERSON] перебуває у полі зору представників управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, оскільки мати не виконує материнські обов`язки. За результатами неодноразових перевірок було встановлено, що [PERSON] систематично ухиляється від виконання материнських обов`язків, ігнорує рекомендації соціальних працівників відносно шляхів подолання ознак складних життєвих обставин, не створила задовільні умови для постійного проживання, виховання та гармонійного розвитку дітей, залишає дітей стороннім особам та не забезпечує надання дітям своєчасної кваліфікованої медичної допомоги. Відповідно до наказу начальника управління у справах дітей міської ради від 03.11.2020 року № 27 "Про взяття на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах" малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку малолітніх осіб, які опинилися в складних життєвих обставинах. Питання про зняття дітей з обліку не розглядалося. 14.09.2021 року через незадовільне виховання дітей та за клопотанням управління у справах дітей міської ради діти [PERSON] вдруге були влаштовані до педіатричного відділення КНП "Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня". Згідно рішення виконавчого комітету Первомайського міської ради від 08.10.2021 р. № 438 "Про влаштування до Комунального некомерційного підприємства"Миколаївський обласний будинок дитини" Миколаївської обласної ради на повне державне утримання малолітніх: [PERSON] , [PERSON] ", малолітні були влаштовані до зазначеного закладу соціального захисту. Протягом 6 місяців [PERSON] не спромоглася подолати ознаки складних життєвих обставин, для повернення дітей, у зв`язку із чим рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 11.11.2022 р.№ 407 був подовжений термін перебування дітей в КНП "Миколаївський обласний Будинок дитини" Миколаївської обласної ради, де діти перебувають і на теперішній час. З листопада 2021 року по теперішній час [PERSON] не забезпечила проведення ремонту помешкання за адресою: [ADDRESS] , не сплатила заборгованість за комунальні послуги, не працевлаштувалася та не має щомісячного, самостійного доходу. Згідно довідок соціального захисту населення Первомайської міської ради від 28.09.2021 № 5900/042-05, зачас перебування на обліку у вказаному управлінні, за період з жовтня 2019 по жовтень 2021 [PERSON] , як одинока матір отримала державну соціальну допомогу у розмірі 143910 грн. 99 клоп., з яких : допомога при народженні - 58148 грн. 99 коп., допомога , передбачена статусом одинокої матері - 32058 грн., допомога малозабезпеченій сім`ї - 27 209 грн. Згідно листа управління соціального захисту Первомайської міської ради від 20.03.2023 № 1576/4.2.5, з 01.11.2021 р. [PERSON] на обліку управління не перебуває, державну допомогу не отримує. Постановою Первомайського міськрайонного суду від 29.10.2021 року відповідачка [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських прав. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Встановивши, що відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток і не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, суд враховує, що такі обставини настали з її волі і за її винної поведінки, тобто мати свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками, визначальним є ставлення матері до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні. Відповідачка не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно дітей. Стаття 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, обґрунтований виключно обставинами ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей. За таких обставин суд погоджується із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайськоїх міської ради Миколаївської області, оскільки викладені в ньому обставини вірно кваліфіковані, містить висновок про небажання відповідача змінити ставлення до батьківських прав стосовно дітей, ухилення від формування відповідального батьківств, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Нормами ст. 167 СК України закріплено порядок щодо влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Зокрема у частинах 2 та 3 зазначеної норми закріплено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved