Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа №727/2860/23. Представник позивача звернулась до суду з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Вказувала на те, що рішенням суду від 08.05.2023 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючої в [ADDRESS] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.03.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючої в [ADDRESS] витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. У позовній заяві, на виконання вимог ч.1, 2 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, позивач зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 10000 гривень. Відповідно до актів приймання-передачі наданих послуг №1 та №2 адвокатом Рендюк Н.В. надано послуги та виконано роботи, вартістю 8000 гривень, а саме: складання позовної заяви (4 години) - 3000 грн.; складання відповіді на відзив (2 години) - 1000 грн.; - судове представництво (фіксована сума) - 4000 грн. Зазначила, що оскільки рішенням суду від 08.05.2023 року стягнуто з відповідача на користь позивача на правничу допомогу по складанню позовної заяви у сумі 3000 грн., до стягнення підлягають витрати по оплаті послуг адвоката за складання відповіді на відзив та представництва інтересів позивача в суді першої інстанції на загальну суму 5000 грн. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи викладене, розгляд питаня про стягнення судових витрат здійснено в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши заяви учасників судового розгляду, матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.05.2023 року позов [PERSON] задоволено (а.с.88-91). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючої в [ADDRESS] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.03.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), проживаючої в [ADDRESS] витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. У позовній заяві позивач зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становлять 10000 гривень. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які позивач понесла у зв`язку з розглядом вказаної справи, представником позивача було надано: копію договору про надання правничої допомоги від 01.03.2023 року; попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на надання професійної правничої допомоги (додаток №1); акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 03.03.2023 року; квитанцію №1 від 03.03.2023 року; акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 09.05.2023 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Постановою від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 Верховний Суд висловив наступну позицію: «Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта». Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Так, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги від 01.03.2023 року; попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на надання професійної правничої допомоги (додаток №1); акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 03.03.2023 року, відповідно до якого адвокат Рендюк Н.В. надала [PERSON] , а [PERSON] прийняла професійну правничу допомогу від адвоката Рендюк Н.В. в період з 01.03.2023 року по 03.03.2023 року у вигляді: підготовки позовної заяви - 4 години - 3000 грн.; квитанцію №1 від 03.03.2023 року, відповідно до якої адвокат Рендюк Н.В. отримала від [PERSON] гонорар за складання позовної заяви у сумі 3000 грн. Також, одночасно з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу до суду подано акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 09.05.2023 року, відповідно до якого адвокат Рендюк Н.В. надала [PERSON] , а [PERSON] прийняла професійну правничу допомогу від адвоката Рендюк Н.В. у вигляді участі у судових засіданнях: 27.04.2023 року, 01.05.2023 року, 08.05.2023 року - 4000 грн.; підготовка відповіді на відзив - 01.05.2023 року - 2 години - 1000 грн. [PERSON] надано правничу допомогу на загальну суму 8000 гривень. Згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку розміру витрат за надання професійної правничої допомоги (додаток №1 до договору від 01.03.2023 року) розрахунок витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом Рендюк Н.В. клієнту [PERSON] у цивільній справі, полягає в наступному: підготовка позовної заяви - 3000 грн.; підготовка відповіді на відзив - 1000 грн.; представництво та захист інтересів клієнта в суді першої інстанції - 4000 грн. Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, зроблено висновок, згідно якого: «За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено». Окрім цього у пунктах 113-117 рішеная ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Будь-яких клопотань від відповідача про зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до суду не надходило. З огляду на вищевикладене, зокрема те, що будь-яких заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило, а тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 5000 гривень.

Outcome: approved