Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

31.03.2023\~позивачка звернулась\~до суду\~з вищевказаною\~позовною заявою,\~на обґрунтування\~якої зазначила,\~що за час шлюбу з відповідачем в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач, незважаючи на те, що проживає разом з нею та дочкою, будь-якої допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка самостійно утримувати дочку без належної фінансової допомоги не може, оскільки на її утримання необхідні значні кошти, доходів позивачки не вистачає на повноцінне утримання та забезпечення дитини. Позивачка зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є також обов`язком відповідача, який інших дітей, непрацездатних батьків на своєму утриманні не має, аліментів нікому не сплачує. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 04.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. В засідання суду 29.05.2023 позивачка не з`явилась. У клопотанні, яке надійшло до суду 04.05.2023, остання просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов задовольнити. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в засідання суду 29.05.2023 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву до суду не надходив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 лютого 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно довідки виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 29.03.2023 №171, до складу сім`ї [PERSON] входить, зокрема, дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Отже, судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Батьком малолітньої дитини є відповідач у справі [PERSON] . Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно абз.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.\~182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років становить 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до положення ч. 2 ст. 200 СК України, бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, відомостей щодо протипоказань до роботи, середньомісячний заробіток (дохід) відповідача суду не надано. Суд також врахував, що відповідач проти позову не заперечив та не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що визначений розмір аліментів є завищеним та що він не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі. Згідно ч.1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивачка звернулась 31.03.2023 року (а.с. 1), отже, саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст. ст.\~180, 181, 182, 183,\~191 СК України,

Outcome: approved