Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Представник КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у відповідача станом на 01 березня 2023 року виникла заборгованість, що утворилась за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року в розмірі 46 687,41 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву, в якій просив повести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 61-62). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надавала (а.с. 60). За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних\~послуг (послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) за вказаною адресою. До лютого 2020 року виконавцем послуг з теплопостачання вказаної квартири було ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго», а з 21 лютого 2020 року рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року, отже виконавцем послуг стало КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Рішенням пленарного засідання двадцять четвертої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання від 14 лютого 2019 року № 1055 «Про перегляд рішень обласної ради від 21 грудня 2018 року про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» та ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» затверджено тарифи, які почали діяти з 21 березня 2019 року. Рішенням першого пленарного засідання двадцять шостої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради № 1112 від 19 липня 2019 року затверджено тарифи, які почали діяти з 02 серпня 2019 року. Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 19 серпня 2020 року № 261 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, та постачання, послуги з постачання гарячої води по категоріях споживачів КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради» затверджено тарифи на період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року. Рішеннями виконавчого комітету Миргородської міської ради від 17 листопада 2020 року №352 та від 22 грудня 2020 року № 29 затверджено корегування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів. Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 14 серпня 2021 року №284 «Про встановлення тарифів на теплову енергію. її виробництво, транспортування, та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріях споживачів КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради» затверджено тарифи на період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року. Рішеннями виконавчого комітету Миргородської міської ради від 13 жовтня 2021 року № 457, від 17 листопада 2021 № 489 та 17 грудня 2021 року №538 затверджено корегування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів. Відповідно до розрахунку боргу з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER] , підприємства-позивача відповідач має заборгованість перед КП «Миргородтеплоенерго» за\~оплату комунальних\~послуг станом\~на 01\~березня 2023\~року в\~розмірі 46\~687,41грн, яка виникла за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року (а.с. 21). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з тлумачення п. 2 ст. 205 ЦК України, п. 2 ст. 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого опалення є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії містить в собі також елементи договору приєднання (ст. 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Миргородтеплоенерго» надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з постачання теплової енергії. КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, як виконавець послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаряч води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 в 21 липня 2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надавало боржникам послуги з теплопостачання. П. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України «Про житлово - комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово - комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. 31 серпня 2020 року, 01 жовтня 2021 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» (https://mte.pl.ua/) та офіційній сторінці Миргородські міської ради (http://mvrgorod.pl.ua), опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22 лютого 2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11 листопада 2019 року по справі № 646/834/17 між КП «Миргородтеплоенерго» та відповідачем виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії. П. 39 Типового Договору з індивідуальним споживачем, споживач зобов`язується оплачувати послуги в установлений Договором строк, згідно якого платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що наступає за розрахунковим періодом. Абз. 2 п. 41 Типового Договору з індивідуальним споживачем: передбачено за наявності у споживача заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашенні заборгованості за послуги теплопостачання, спожиті в минулі періоди, незалежно від зазначеного у платіжному документі призначення платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ст.ст. 67, 68 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст.ст. 610, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем прострочено сплату комунальних послуг, що призвело до порушення права КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги з опалення приміщення за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року, суд приходить висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Розмір понесений позивачем судових витрат щодо сплати судового збору становить 2684 грн, тому на підставні ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача 2684 грн на користь позивача.

Outcome: approved