Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Промінь - 1» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що у власності та обслуговуванні ПРАТ «Промінь-1» знаходиться сімейний гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не проживають в даній квартирі з 2014 року, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть. Квартира знаходиться без нагляду, в поганому технічному стані, що завдає шкоди будівлі та сусідам. На сьогоднішній день у позивача є заяви мешканців, які проживають у даному гуртожитку, та потребують розширення житлових умов, які готові зробити ремонт та вчасно сплачувати житлово-комунальні платежі. Оскільки факт реєстрації відповідачів за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним житловим приміщенням, просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.04.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача ПРАТ «Промінь-1» - Максименко Н.Р. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідачі не подали. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачів згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у власності та обслуговуванні ПРАТ «Промінь-1» знаходиться сімейний гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про прав власності на будівлю гуртожитку від 15.11.2006 року видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З відповіді на судовий запит за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Одеській області від 18.04.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , значяться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2014 року. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.01.2020 року, Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 04.01.2021 року, Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 04.01.2022 року, Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.01.2023 року, Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.03.2023 року, складеного директором ПРАТ «Промінь-1» - Максименко Н.Р., з якого вбачається, що [PERSON] , [PERSON] з 01 січня 2012 року по 27 березня 2023 року, фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). За приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, судом встановлено, що факт реєстрації відповідачів [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] порушує права позивача як законного власника свого майна щодо користування та розпорядження вказаною житловою квартирою. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved