Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи позовну заяву тим, що з 27.09.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.11.2022 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Домовленості щодо\~участі в\~утриманні дітей\~між ними\~не досягнуто.\~Відповідач інколи\~надавав кошти\~на дітей\~і в\~недостатньому розмірі.\~При економічній\~ситуації,\~яка склалась\~станом на\~сьогоднішній день,\~задовольнити усі\~матеріальні та\~духовні потреби\~дітей позивачу\~самостійно не\~можливо,\~розмір її\~доходу не\~дозволяє їй\~це зробити.\~Разом з\~тим,\~відповідач є\~здоровою,\~працездатною людиною,\~інших дітей\~не має,\~тому може\~утримувати дітей. З огляду на викладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила: - стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону; - стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву (уточнення), в якій просила зменшити розмір аліментів до 4000,00 грн. на двох дітей, оскільки вона поспілкувалась з відповідачем та вони дійшли згоди з цього приводу. Щодо стягнення з відповідача 4000,00 грн. аліментів на дітей не заперечує та просить позов задовольнити з урахуванням уточнення. Вказану заяву просила розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~проте подав\~до суду\~заяву,\~в якій\~зазначив,\~що позовні\~вимоги визнає в розмірі 4000,00 грн. аліментів на двох дітей. Вказану заяву просив розглядати у його відсутність. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2022 року у справі №127/18216/22, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 27.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2781, було розірвано. Після розірвання шлюбу колишній дружині залишено прізвище [PERSON] (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 9, 10). З довідок\~про реєстрацію\~місця проживання\~особи №\~ [NUMBER] ,\~№ [NUMBER] ,\~виданих Департаментом\~адміністративних послуг\~Вінницької міської\~ради,\~вбачається,\~що\~діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем (а.с. 6-8). Факт проживання дітей з матір`ю, відповідачем не заперечується. Відповідач частково надає матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям та приймає участь в їх утриманні. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не\~доведено,\~що відповідач\~має можливість\~сплачувати аліменти\~на утримання\~двох неповнолітніх\~дітей в\~розмірі по\~4500,00\~грн.\~щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум\~для дітей\~віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог та визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим встановити аліменти у твердій грошовій сумі розміром 4000,00 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved