Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 14.09.2002 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. За час цього шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що з часом відносини сторін погіршились. Кожна сторона має різні погляди на сім`ю і шлюб. Між ними відсутні взаєморозуміння та повага, що робить неможливим подальше спільне проживання сторін. Через систематичне пеербування за кордоном вони сторони остаточно віддалилися одна від одної. Тому ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та надії на примирення немає. Спільне господарство ними не ведеться, спору про спільне майно не виникає. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, після чого залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Атаманюк В.М. в поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити без його та позивача участі (а.с.16). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження відповідач [PERSON] (так в документі) та позивач одружилися 14.09.2002 року. Шлюб зареєстровано Княждвірською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. В зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.4). Згідно\~з\~ даними \~свідоцтв \~про\~ народження\~сторони\~ є \~батьками\~ малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до свідоцтв про зміну імені серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідач [PERSON] 02.08.2012 року змінив своє прізвище та ім?я на " [PERSON] " , а [INFO] - на " [PERSON] " (а.с.6,7). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, що стверджується даними свідоцтва про народження. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно з положеннями ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, скориставшись вказаним правом, вказала про залишення їй прізвища, набутого у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Отже, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved