Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг по теплопостачанню: централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води, що надаються державним комунальним підприємством «Луцьктепло». Однак, відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим станом на 01.04.2023 року за їх особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 10427,74грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2023 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем [PERSON] 08.05.2023 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. При цьому, відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, а також за пропуском строків позовної давності. Крім того, 16.05.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив та заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до яких просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 10011,45 грн. та судові витрати у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Судом з`ясовано, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (а.с. 11) та їм надаються послуги по теплопостачанню, що стверджується розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання. З представленого розрахунку вбачається, що за період з лютого 2015 року по січень 2023 року у відповідачів виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за теплопостачання та постачання гарячої води в розмірі 10011,45 грн., зокрема: з постачання теплової енергії 6371,32 грн. (період з січня 2017 року по березень 2023 року), постачання гарячої води 3508,45 грн. (період з жовтня 2014 року по березень 2023 року), абонентське обслуговування опалення 87,20 грн., абонентське обслуговування гарячої води 44,48 грн. (а.с. ). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи заяву відповідача про застосування до заявлених позовних вимог позовної давності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст.\~267\~Цивільного кодексу\~України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі та сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Стосовно обов`язковості застосування строків позовної давності, то у справі «Grafescolo S.R.L. проти Молдови» суд вказав, що роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов`язковим для країн, які підписали конвенцію. Суди не повинні ігнорувати заяви про застосування позовної давності, і належним чином обґрунтовувати причини її незастосування. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом з`ясовано, що предметом позову ДКП «Луцьктепло» до відповідачів є стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, з 12 березня 2020 року на території України введено, та в подальшому продовжено до 31 грудня 2022 року карантин, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 року №1423 дію карантину продовжено до 30.04.2023 року, а постановою КМУ від 25.04.2023 року №383 до 30.06.2023 року. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У відповідності до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно ч. 1, 3 ст.\~264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу відповідачів за період з жовтня 2014 року по березень 2023 року складає 10011,45 грн. Крім того, з розрахунку заборгованості слідує, що відповідачі у вказаний період здійснювали часткові проплати за отримані послуги від позивача, однак не в повному обсязі що і призвело до заборгованості. Дані обставини вказують не те, що відповідачами вчинялись дії, що свідчили про визнання ними вищезазначеної заборгованості, і позовна давність переривалась, тому заява відповідача про застосування строку позовної давності до пред`явлених позовних вимог не може бути задоволена. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, отже позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» є обґрунтованими, а тому з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 10011,45 грн. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути також 2684,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 11, 257, 267, 509, 526, 625 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved