Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

01.03.2023 року заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1260 від 14.08.2017 року після смерті матері [PERSON] успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 0720884601:01:001:0076 площею 0,1585 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №554766, виданого 19.12.2009 Михлинською сільською радою на підставі рішення ради від 27.01.2009 №5/3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №010908300052. Аналогічно, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1258 від 14.08.2017 після смерті матері [PERSON] . [PERSON] успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 0720884601:01:001:0075 площею 0,3893 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №554766, виданого 19.12.2009 Михлинською сільською радою на підставі рішення ради від 27.01.2009 №5/3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №010908300051. В подальшому, на підставі зазначених свідоцтв про право на спадщину 14.08.2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0720884601:01:001:0075, 0720884601:01:001:0076 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, [PERSON] 28.06.2017 документована паспортом громадянина російської федерації серії та номер [NUMBER] , виданий ФМС 78039. На запит окружної прокуратури №53-547 вих23 від 18.01.2023 року чи видавався паспорт громадянки України [PERSON] , Управлінням ДМСУ у Волинській області №235/1/0701-23 від 19.01.2023 року надано інформацію, що остання за обліками управління не значиться. На даний час, Окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗУ України при використанні [PERSON] зазначених земельних ділянок. Враховуючи наведене, просить суд конфіскувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області земельні ділянки, які на праві власності належать [PERSON] та стягнути з неї судові витрати по справі. У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1260 від 14.08.2017 року [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 0720884601:01:001:0076 площею 0,1585 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №554766, виданого 19.12.2009 року Михлинською сільською радою на підставі рішення ради від 27.01.2009 року №5/3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №010908300052. Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1258 від 14.08.2017 року [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 0720884601:01:001:0075 площею 0,3893 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №554765, виданого 19.12.2009 Михлинською сільською радою на підставі рішення ради від 27.01.2009 №5/3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №010908300051. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.08.2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0720884601:01:001:0075 площею 0,3893 га (реєстраційний номер 1326009807208) та на земельну ділянку з кадастровим номером 0720884601:01:001:0076 площею 0,1585 га (реєстраційний номер 1326033707208). Судом також встановлено, що [PERSON] 28.06.2017 року документована паспортом громадянина рф. На запит окружної прокуратури №53-547 вих23 від 18.01.2023 року чи видавався паспорт громадянки України [PERSON] , Управлінням ДМСУ у Волинській області №235/1/0701-23 від 19.01.2023 року надано інформацію, що остання за обліками управління не значиться. Відповідно до інформації Городищенської сільської ради [PERSON] на території сіл Городищенської територіальної громади не зареєстрована та не проживає. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України при використанні [PERSON] зазначених земельних ділянок. Положення ст. ст. 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм ЗУ України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗУ України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 14.08.2017 року по даний час) не відчужила їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства,

Outcome: approved