Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

В березні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (далі ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ") звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що [PERSON] оплату за надану послугу з газопостачання здійснювала несвоєчасно, позивач просить суд стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 24 лютого 2023 року, в сумі 6381,55 грн, з яких 5442,17 грн заборгованість за спожитий природний газ, 665,34 грн інфляційні втрати та 274,04 грн 3% річних. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористалась. Судом встановлено, що [PERSON] являється побутовим споживачем природного газу, який постачався за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своїми діями підтвердила приєднання до умов публічного договору постачання газу, а саме: здійснювала часткову оплату за послуги споживання природного газу та відкрила особовий рахунок [NUMBER] , що підтверджується витягом фінансового стану особового рахунку на ім`я [PERSON] . Згідно із довідкою-розрахунком, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідача за спожитий природний газ станом на 24 лютого 2023 року становить 5442, 17 грн. [PERSON] здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 665,34 грн та 3% річних в розмірі 274,04 грн, що підтверджується розрахунком ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ". Станом на 30 квітня 2022 року послуги з постачання природного газу [PERSON] припинено у зв"язку із заборгованістю по оплаті . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) та Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Статтею 162 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12, від 25 листопада 2014 року у справі № 3-184гс14 При цьому також враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 30 жовтня 2013 по справі № 6-59цс1, згідно якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Згідно пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора газорозподільних систем та /або документально підтвердження споживання природного газу. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 2 стятті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, щодо інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, то таке полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Відповідачем доводи позивача щодо наявності заборгованості за спожитий природній газ не спростовані, остання своєчасно не вносила необхідні платежі, чим порушила права позивача і допустила заборгованість, на яку позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних, а тому майнові права ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми вказаної заборгованості в розмірі 6381,55 грн грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved