Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за первісним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання правочину недійсним та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02.11.2022 року у задоволенні первісного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання правочину недійсним - відмовлено. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. На адресу суду надійшла заява представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про ухвалення у даній справі додаткового рішення та вирішення питання про відшкодування судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про ухвалення додаткового рішення задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В матеріалах справи наявні: акт приймання-передачі послуг за договором №12/20 про правове забезпечення підприємницької діяльності від 31.12.2020 року на суму 5 000,00 грн за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] ; Договір №12/20 про правове забезпечення підприємницької діяльності від 31.12.2020 року; платіжне доручення №3694 від 24.05.2021 року. Зазначені письмові докази містять детальний опис наданих адвокатом послуг, а також, що такі послуги були прийняті замовником і виконані виконавцем. Суд зазначає, що відповідачем не зазначено та не обґрунтовано заперечення на заяву позивача та не вказано в чому полягає не співмірність витрат позивача на правову допомогу. Враховуючи викладене, заява позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved