Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. У листопаді 2020 року позивачем [PERSON] подано до провадження суду зазначений позов, за змістом якого заявлено наступні позовні вимоги: Виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дітей: [PERSON] , народженого [INFO] з актового запису про народження № 92 від 18 квітня 2014 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, зобов`язавши Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису № 92 про народження [PERSON] , народженого [INFO] ; [PERSON] , народженого [INFO] з актового запису про народження № 527 зробленого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зобов`язавши Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису № 527 про народження [PERSON] , народженого [INFO] ; [PERSON] , народженого [INFO] з актового запису про народження № 528 зробленого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зобов`язавши Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису № 528 про народження [PERSON] , народженого [INFO] . 2.Позиція позивача. В обґрунтування заявлених позовних вимог, [PERSON] зазначив, що 29 квітня 2009 року між позивачем, [PERSON] , та [PERSON] , був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 59. Але фактично починаючи з березня 2013 року, позивач із відповідачем [PERSON] , не підтримував стосунки, разом із нею не жив як чоловік та дружина, і не вів спільного господарства. Проте фактично шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, лише 22 листопада 2016 року на підставі Заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Починаючи з березня 2013 року, відповідачка стала проживати із [PERSON] , який є біологічним батьком дітей відповідача [PERSON] , які з врахуванням перебування позивача у шлюбі з останньою були зареєстровані за ним як за батьком в передбаченому СК України порядку, а саме у відповідача були народжені діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 92), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 528) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 527). Враховуючи, що позивач не є біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак відповідно до вимог ст. 122 СК України, він записаний батьком вищевказаних дітей, просить позовні вимоги задовольнити виключити запис про його батьківство у зазначених дітей. Зазначені обставини пов`язані із тим, що позивача проживав у місті Авдіївка Донецької області, в районі якої з кінця квітня 2014 року точаться бойові дії (інформація у загальному доступі). З початку проведення АТО позивач залишився проживати у цьому населеному пункті, а відповідач разом із дітьми та біологічним батьком цих дітей - [PERSON] , [INFO] , переїхала до міста Кам`янське Дніпропетровської області, та на даний момент вказані особи всі разом зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб додаються). Згідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Тому позивач користуючись своїм правом, заявляє про підтримання позовних вимог. 3.Позиція відповідачів. Відповідачем № 1 [PERSON] і відповідачем № 2 [PERSON] позовні вимоги заявлені [PERSON] визнані у повному обсязі, про що відповідачами подані письмові заяви долучені до справи. Згідно до позиції [PERSON] і [PERSON] ними визнано що починаючи з 2013 року вони стали проживати разом як подружжя. Розлучитися [PERSON] не мала можливості так як позивач [PERSON] фактично знаходився на тимчасово окупованої території. Діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 92), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 528) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 527), є дітьми [PERSON] і [PERSON] , який є біологічним батьком дітей. Проте враховуючи, що на час народження дітей [PERSON] знаходилася у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , то реєстрація народження дітей була проведена з врахуванням ст.. 122 СК України, так як [PERSON] не міг з нею прибути до РАГСу для подання відповідної заяви, бо знаходився на тимчасово окупованій території, а тому батьком дітей було вказано позивача, як особу з якою на час народження дітей відповідачка перебувала у шлюбі. Після розірвання шлюбу із [PERSON] , який було розірвано 22 листопада 2016 року на підставі Заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, 23 травня 2023 року, і на час розгляду справи проживають спільно, виховуючи спільних дітей. А тому з зазначених підстав, визнають позовні вимоги та прохають їх задовольнити вцілому. 4.Позиція 3-ої особи. Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), будучи належним чином сповіщеним про спір, дату, час і місце судового розгляду, до суду подав клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника, та ухвалення рішення у відповідності до норм діючого законодавства. 5.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 11 листопада 2020 року позивачем поданий позов до провадження суду. 01 грудня 2020 року судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідачів. 04 грудня 2020 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження. 29 травня 2023 року позивачем, відповідачем № 1 і відповідачем № 2 подані письмові заяви, згідно до яких позивачем підтримано заявлені позовні вимоги, а відповідачами визнані заявлені позовні вимоги вцілому. Сторони просили провести розгляд справи на підставі наявних доказів, без фіксації судового процесу. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, з врахуванням того, що позивач підтримав позовні вимоги, а відповідачами визнано заявлений позов вцілому, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, з підстав визнання позову відповідачами. 6.Фактичні обставини. 29 квітня 2009 року між [PERSON] , і [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 59 29 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Починаючи з березня 2013 року, подружжя [PERSON] , а саме [PERSON] і [PERSON] , припинили спільне проживання, ведення спільного господарства, що підтверджено позивачем, та визнано відповідачем [PERSON] . Починаючи з березня 2013 року [PERSON] стала проживати спільно із [PERSON] , маючи стосунки між чоловіком та жінкою, вести спільне господарство, що підтверджено та визнано [PERSON] і [PERSON] .. В період з 2013 року, внаслідок стосунків між [PERSON] і [PERSON] , у останніх народилися діти, які були зареєстровані згідно до ст. 122 СК України, як: - [PERSON] , [INFO] , згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 92 проведений 18 квітня 2014 року (копія свідоцтва а.с. 7), - [PERSON] , [INFO] , згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 528 проведений 29 вересня 2015 року (копія свідоцтва а.с. 9) - [PERSON] , [INFO] , згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 527 проведений 29 вересня 2015 року(копій свідоцтва а.с.8). Як встановлено судом, батьком дітей [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , при реєстрації їх народження, згідно до ст. 122 СК України, зазначено [PERSON] , як чоловіка відповідача [PERSON] , в зв`язку із чим і по-батькові при реєстрації дітей зазначено [PERSON] , що підтверджено сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей. Проте як заявлено сторонами, біологічним батьком зазначених дітей є [PERSON] , [INFO] , що визнано відповідачами [PERSON] і [PERSON] , та заявлено позивачем [PERSON] .. 22 листопада 2016 року на підставі Заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] , розірвано, що підтверджено копією рішення (а.с. 5). 23 травня 2023 року зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що 23 травня 2023 року складено відповідний актовий запис № 145 Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 48). Відсутність у сторін фактичної можливості здійснення розірвання шлюбу до зачаття та народження дітей, так як і подання відповідних заяв для їх реєстрації за біологічним батьком при їх народженні у відповідності до норм СК України, пов`язана із об`єктивними обставинами незалежними від батьків дітей та позивача, а саме з військовою агресією РФ та перебування позивача на тимчасово окупованій території. 7.Норми права. Статтею 122 СК України визначено, що: 1. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. 2. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. 3. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Також, статтею 129 СК України визначено, що: 1. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. 2. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Статтею 133 СК України передбачено, що: 1. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. У відповідності до ст.. 136 СК України, 1. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. 3. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. 4. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. 5. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. 6. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. 8.Висновки. Як встановлено судом, позивачем заявлено позов до відповідачів, як біологічних батьків дітей, народжених в період знаходження позивача у зареєстрованому шлюбі із матір`ю дітей, народження яких зареєстровано у відповідності до ст. 122 СК України, про виключення з актового запису про їх народження, про нього як батька що відповідає приписам ст. 136 СК України. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Суд враховує ті обставини, що відповідач № 1 - [PERSON] , як мати дітей, і відповідач № 2 - [PERSON] , [INFO] , як біологічний батько дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визнали факт, що позивач [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком зазначених дітей, та вказали на те, що заявлені позовні вимоги відповідають фактичним обставинам, з якими вони згодні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а також враховуючи те, що обставини, на які позивач посилався в своєму позові, знайшли своє підтвердження, на підставі доказів поданих до справи, та з підстав визнання заявлених позовних вимог [PERSON] і [PERSON] , а тому заявлений позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 9.Судовий збір. Враховуючи приписи ст.. 141 ЦПК України, та відсутність з боку позивача вимог про відшкодування понесених судових витрат, зазначені витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved