Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

У липні 2022 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Новгородського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501072571 від 03.10.2018 року. Ухвалою Новгородського районного суду Кіровоградської області від 23.08.2022 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501072571 від 03.10.2018 року, передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.10.2018 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501072571, (далі договір). Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 300000,00 грн., кінцевий термін повернення кредиту 03.10.2021 року. Відповідач зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у зазначеній сумі. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 10.06.2022 має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 106971,86 грн., а саме 67134,95 грн. - за кредитом; 2336,91 грн. - по відсотках, 37500,00 грн. по комісії, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Ухвалою від 04.10.2022 року було прийнято до провадження та відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05.12.2022 року від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач вважає вимоги даного позову безпідставними, необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.615ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.10.2018 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501072571, (далі договір). Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 300000,00 грн., кінцевий термін повернення кредиту 03.10.2021 року. 18.08.2022 року відбулась зміна найменування позивача з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» без зміни організаційно-правової форми, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно розрахунку заборгованості за договором №501072571 станом на 10.06.2022 має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 106971,86 грн., а саме 67134,95 грн. - за кредитом; 2336,91 грн. - по відсотках, 37500,00 грн. по комісії. 07.09.2020 року [PERSON] звернулась до позивача з клопотанням про укладення Договору реструктуризації заборгованості, що утворилась за акцептом/офертою №501072571 в розмірі 98 311, 47 грн. через неможливість оплатити суму заборгованості повністю та своєчасно у зв`язку з карантином. Того ж дня, між сторонами укладено новий Договір за № 491034048 за яким відповідачу було надано новий кредит для повернення заборгованості за кредитним договором № 501072571 у розмірі 98311,47 грн. За умовами\~Договору №\~491034048\~кредит надавався\~для повернення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 501072571 у розмірі 98311,47 грн. Як вбачається з листа № 18659-23.1-6/6 від 03.03.2021 року АТ «Альфа банк», 08.09.2020 року кошти в сумі 98311,47 грн. були перераховані на рахунок [NUMBER] , в результаті чого кредитний договір № 501072571 було закрито. Частинами 1 та 3\~ст. 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). Крім того, відповідно до\~ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1\~ст. 84 ЦПК України). Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до положень\~статті 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, у тому числі судовий збір, покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed