Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., який зареєстрований в реєстрі за №\~2136, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал (далі ТОВ\~Вердикт Капітал) заборгованості за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5 від 25 жовтня 2012 року за період з 03 листопада 2020 року по 02 лютого 2021 року в розмірі 36774 грн. 37 коп. та витрат за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 650 грн. В обґрунтування позову зазначала, що 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №\~2136, про стягнення з неї на користь ТОВ\~Вердикт Капітал суми заборгованості за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5 від 25 жовтня 2012 року за період з 03 листопада 2020 року по 02 лютого 2021 року в розмірі 36774 грн. 37 коп. та витрат за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 650 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріусом був вчинений з порушенням вимог законодавства, зокрема, зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, її розмір нею (позивачем) не визнається, цей розмір заборгованості є спірним, нотаріус не перевірила безспірність суми заборгованості, оскільки заборгованість за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5 від 25 жовтня 2012 року у неї відсутня, грошові кошти за цим кредитним договором нею сплачені в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги повністю. Відповідач ТОВ\~Вердикт Капітал повторно у судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином за його місцезнаходженням, про причини неявки суд не повідомило, відзив на позов до суду не подавало. Третя особа:\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва\~Мельник Ю.А.,\~будучиповідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання теж не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на позов до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд встановив, що 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №\~2136, про стягнення на користь ТОВ\~Вердикт Капітал з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5, укладеним 25 жовтня 2012 року нею з Публічним акціонерним товариством Платінум банк (далі ПАТ\~Платінум банк). Зі змісту цього виконавчого напису вбачається, що нотаріусом пропонується стягнути з [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 37424 грн. 37 коп. на користь ТОВ\~Вердикт Капітал, яке на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №\~03/11-01-П від 03 листопада 2020 року є правонаступником усіх прав і обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Женева, яке в свою чергу є правонаступником усіх прав і обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №\~147 від 22 березня 2018 року за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5, укладеним 25 жовтня 2012 року між [PERSON] і ПАТ\~Платінум банк. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з цим позовом, вважає, що вказаний вище виконавчий напис нотаріуса від 19 лютого 2021 року за №\~2136 є незаконним та таким, що виконанню не підлягає, оскільки вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року №\~3425-XII (далі Закон №\~3425-XII), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5 (далі Порядок №\~296/5), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172 (далі Перелік №\~1172). За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України Про нотаріат нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 цього ж Закону виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. У ч. 1 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із ч. 2 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5, містить такі ж самі правила та умови вчинення нотаріусами України виконавчих написів (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку №\~296/5). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. При вчиненні виконавчого напису про стягнення суми заборгованості нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №\~1172. При цьому, даний Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі №\~3425-XII та Порядку №\~296/5. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову за №\~662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначеною постановою до вказаного Переліку внесені зміни, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, Перелік доповнено новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, згідно із яким для одержання виконавчого напису додаються: а)\~оригінал кредитного договору; б)\~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Внесеними до Переліку змінами нотаріусам надано право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій формі, тобто які не були посвідченні нотаріально. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за №\~662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 залишено без змін та вона набрала законної сили. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 постанови №\~7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Оспорюваний [PERSON] виконавчий напис №\~2136 про стягнення з неї на користь ТОВ\~Вердикт Капітал суми заборгованості за кредитним договором приватним нотаріусом Головкіною Я.В. вчинений 19 лютого 2021 року, тобто тоді коли уже діяла редакція Переліку №\~1172, яка передбачала можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Згідно із вимогами підпункту 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у цивільній справі №\~137/1666/16-ц виклала правовий висновок і роз`яснила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності суми заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, ще не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, та може оспорювати у судовому порядку вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчого напису нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідач ТОВ\~Вердикт Капітал своїм правом на спростування заявлених позивачем вимог не скористалося, відзив на позов та докази на спростування доводів позовних вимог, зокрема, копії документів, на підставі, яких нотаріусом вчинений виконавчий напис, у тому числі, нотаріально посвідчений кредитний договір №\~738/4558ACLAPT5, укладений 25 жовтня 2012 року між [PERSON] і ПАТ\~Платінум банк, що став підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису, та розрахунок суми заборгованості [PERSON] не надало, що позбавляє суд можливості встановити відповідність поданих нотаріусу Головкіній Я.В. документів для вчинення виконавчого напису, відповідність заборгованості тій, що зазначена нотаріусом у виконавчому написі, перевірити дотримання строку для її стягнення, враховуючи, що [PERSON] категорично заперечує розмір заборгованості за цим кредитним договором. Відповідачем ТОВ\~Вердикт Капітал належних і допустимих доказів на обґрунтування того, що приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Головкіній Я.В. подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача [PERSON] за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5, який укладений 25 жовтня 2012 року між [PERSON] і ПАТ\~Платінум банк, суду не надано, не подано і доказів надсилання позивачу [PERSON] досудових вимог про виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, що позбавило її процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості позивача [PERSON] перед відповідачем ТОВ\~Вердикт Капітал, є безспірною. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Головкіною Я.В. виконавчий напис за реєстровим №\~2136 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №\~738/4558ACLAPT5 від 25 жовтня 2012 року за період з 03 листопада 2020 року по 02 лютого 2021 року в розмірі 36774 грн. 37 коп. та плати за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 650 грн. не відповідає вимогам закону, тому цей виконавчий напис нотаріуса суд визнає таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, споживачі звільняються. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнена, згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України із відповідача ТОВ\~Вердикт Капітал на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу цього позову (908 грн.) та заяви про забезпечення позову (454 грн.) у загальному розмірі 1362 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved