Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що 19 січня 2022 року між нею та відповідачами було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за умовами якого була досягнута домовленість про укладення в майбутньому до 30 квітня 2022 року основного договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири, на у мовах встановлених цим договором. Зазначала, що відповідно до п.3 Договору відповідачі отримали від неї в рахунок майбутньої продажи квартири [ADDRESS] в якості авансу грошові кошти в розмірі 823892,90 грн. та відповідно до п.5 Договору зобов`язувалися підготувати документи, які необхідні для укладення договору купівлі-продажу. Вказувала, що в порушення п.5 Договору, відповідачка [PERSON] не знялася з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, не надала довідку про наявність чи відсутність проживаючих у квартирі за формою №1, а також не погасили борги за комунальні послуги та не надали їй відповідні довідки від постачальників комунальних послуг. Стверджувала, що згідно рахунку ТОВ «Одесагаз-Постачання» станом на 01 листопада 2022 року за адресою: [ADDRESS] рахується заборгованість за споживання природного газу у розмірі 53108,96 грн., хоча відповідно до п.6 Договору, відповідачі гарантували, що на момент підписання договору купівлі-продажу зазначена квартира не буде обтяжена боргом та не буде перебувати під забороною, арештом та заставою. В супереч досягнутим домовленостям та в порушення п.6 Договору відповідачі замовчали той факт, що 19 січня 2021 року, Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження №64195107 з примусового виконання виконавчого листа №2-3372/09 виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини. Позивачка зазначала, що відповідачі також не повідомили її про те, що 24 лютого 2021 року Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) наклав арешт на все майно, яке належить боржнику [PERSON] . Отже на теперішній час, відомості про відповідача [PERSON] внесені до Єдиного реєстру боржників за двома виконавчими провадженнями: №64195107 з примусового виконання виконавчого листа №2-3372/09, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини та за №69492952 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК» Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором. Вказувала, що відповідно до умов п.7 Договору, якщо основний договір купівлі-продажу вищевказаної квартири не буде укладено та підписано до 30 квітня 2022 року з вини [PERSON] та [PERSON] , то у неї, як постраждалої сторони виникає право відмовитися від придбання вищевказаної квартири, а передана відповідачам сума авансу повинна бути повернена їй. Крім того, відповідачі зобов`язані сплатити штраф в розмірі 100 % від суми авансу, зазначеної в п.3 цього договору. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 823892,90 грн., з яких 411946,45 грн. - аванс, який сплачений за попереднім договором від 19 січня 2022 року та 411946,45 грн. - штраф за порушення умов договору та стягнути з [PERSON] на її користь 823892,90 грн., з яких 411946,45 грн. - аванс, який сплачений за попереднім договором від 19 січня 2022 року та 411946,45 грн. - штраф за порушення умов договору. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року за заявою [PERSON] було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року справа прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 33). Ухвалою суду від 21 березня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с. 91). Представник позивача, діючий за ордером від 29 листопада 2022 року в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити та розглянути у порядку заочного провадження та в його відсутність (а.с. 6, 103). Відповідачі, в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 44, 45, 65, 78, 82, 83, 84, 96, 107). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вважає що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються книгою п`ятою розділом 1 главою 49 ЦК України, а саме щодо забезпечення виконання зобов`язання. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Судом встановлено, що 19 січня 2022 року між сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за умовами якого [PERSON] ,\~ [PERSON] зобов`язувалися продати та передати у власність, а [PERSON] зобов`язувалася купити та прийняти у власність квартиру [ADDRESS] , і укласти в майбутньому до 30 квітня 2022 року договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, на у мовах встановлених цим договором (а.с. 7). Відповідно до п.3 Договору відповідачі отримали від [PERSON] в рахунок майбутнього продажу квартири [ADDRESS] , в якості авансу грошову суму у розмірі 823892,90 грн. Згідно п.5 Договору відповідачі зобов`язувалися підготувати документи, які необхідні для укладення договору купівлі-продажу, але в порушення п.5 Договору, відповідачка [PERSON] не знялася з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, не надала довідку про наявність чи відсутність проживаючих у квартирі за формою №1, а також не погасили борги за комунальні послуги та не надали їй відповідні довідки від постачальників комунальних послуг. Пунктом 7 Договору визначено, що сторони попереджені про те, що в разі, якщо до 30 квітня 2022 року договір купівлі-продажу вищевказаної квартири не буде укладено, підписано та нотаріально посвідчено з вини однієї зі сторін, постраждала сторона має право звернутися до суду. Якщо договір купівлі-продажу квартири не буде укладено та підписано з вини [PERSON] , [PERSON] , у [PERSON] , як постраждалої сторони, виникає право оформити право власності на вищевказану квартиру на своє ім`я, виконавши умови, визначені цим договором, а саме шляхом перерахування, вказаної в п.4 цього договору, суми (з урахуванням суми авансу, зазначеної в п.3 цього договору, або [PERSON] , як постраждала сторона, має право відмовитися від придбання вищевказаної квартири, а передана відповідачам сума авансу повинна бути повернена їй. Крім того, відповідачі зобов`язані сплатити штраф в розмірі 100 % від суми авансу, зазначеної в п.3 цього договору (а.с. 7). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 06 квітня 2019 року в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 26 квітня 2019 року право власності [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9, 12). На виконання вказаного правочину, [PERSON] передала [PERSON] аванс в розмірі 411946,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19 січня 2022 року (а.с.10). Крім того, на виконання вказаного правочину, [PERSON] також передала [PERSON] аванс в розмірі 411946,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19 січня 2022 року (а.с. 11). Факт передачі позивачкою коштів відповідачам також підтверджується розпискою від 19 січня 2022 року (а.с. 13-14). З матеріалів\~справи вбачається,\~що у\~вказаний в\~договорі термін,\~відповідачі не\~виконали умови\~договору,\~відповідачка не знялася з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, не надала позивачці довідку про наявність чи відсутність проживаючих у квартирі за формою №1, а також відповідачі не погасили борги за комунальні послуги та не надали їй відповідні довідки від постачальників комунальних послуг. Встановлено, що за адресою: [ADDRESS] рахується заборгованість за споживання природного газу у розмірі 53108,96 грн., що підтверджується рахунком ТОВ «Одесагаз-Постачання» станом на 01 листопада 2022 року та вимогою про сплату заборгованості за природний газ(а.с. 19, 20). Крім того, 19 січня 2021 року, постановою державного виконавця Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №64195107 з примусового виконання виконавчого листа №2-3372/09 виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини (а.с. 16, 18). Встановлено, що 24 лютого 2021 року постановою державного виконавця Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику [PERSON] (а.с. 17). Отже, в порушення п. 6 Договору станом на 01 листопада 2022 року за адресою: [ADDRESS] рахується заборгованість відповідачів за споживання природного газу у розмірі 53108,96 грн., хоча останні гарантували, що на момент підписання договору купівлі-продажу зазначена квартира не буде обтяжена боргом та не буде перебувати під забороною, арештом та заставою. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Свобода договору закріплена у ст. 627 ЦК України, виходячи зі змісту якої відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно ст.\~638\~ЦК України договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Суд вважає,\~що оскільки\~відповідачі не\~виконали свої\~зобов`язання за\~попереднім договором,\~то грошові\~кошти,\~які були\~отримані ним\~від позивача\~в якості\~авансу підлягають\~поверненню останній в тому розмірі, в якому вони передавалися. Станом на дату подання позову відповідачі повинні повернути позивачці аванс в розмірі 823892,90 грн. Згідно з ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, на відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс-це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до частини першої ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання Таким чином, відповідачі повинні повернути позивачці аванс в розмірі 823892,90 грн., а також відповідно до умов п.7 Договору сплатити штраф в розмірі 100 % від суми авансу, зазначеної в п.3 цього договору. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідачів на користь [PERSON] суму авансу в розмірі 823892,90 грн. та суму штрафу в розмірі 823892,90 грн. Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у розмірі 12405,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved