Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] (далі\~- позивач) звернулася до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказує, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Позивач, є спадкоємцем померлої за законом, та спадщину після смерті матері прийняла, крім того, оформила свої спадкові права на належну померлій 3/4 частку у житловому будинку, розташованому у [ADDRESS] . До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0.1170 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку, [PERSON] , за життя не оформила. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, Позивач звернулася до нотаріуса, проте, отримала відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Нотаріус роз`яснив, що відповідно до п.п.4.20, п.4, ч. 1, глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Позивач просить, визнати за нею [PERSON] , [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0.1170 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати віднести за її рахунок. Справу розглядати без її участі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду лист, в якому просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 4\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~ \~\~Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 59. Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради від 17 лютого 2015 року № 327, [PERSON] , 1917 року народження, уродженка села Соколів Брід, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , 1955 року народження, зять [PERSON] , 1958 року народження, внучка [PERSON] , 1984 року народження, правнук [PERSON] ,2009 року народження, правнучка [PERSON] , 2012 року народження. 03 червня 1949 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07 грудня 1979 року, [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 47. 26 листопада 1983 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 березня 20232 року, в спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа № 21-2015, спадкодавець [PERSON] . До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0.1170 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Рішенням №15 від 24 лютого 1994 року Попільнянської селищної ради, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.1170 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належала житлового будинку розташована у [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 березня 1982 року [PERSON] державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори за реєстром № 217. [PERSON] оформила свої спадкові права на належну померлій 3/4 частку у житловому будинку, розташованому у [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про спадщину за законом від 03 квітня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 527. Видача вказаного вище свідоцтва про спадщину за законом зареєстрована у Спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 квітня 2015 року. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 квітня 2015 року, [PERSON] зареєструвала своє право власності на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] . Відповідно до\~повідомлення приватного\~нотаріуса Житомирського\~районного нотаріального\~округу Житомирської\~області Мітніцького\~Ю.Г.\~від 25\~квітня 2023\~року №\~117/02-14, [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0.1170 га, що розташована у [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчується право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі\~Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із\~Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статті 125\~ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до\~Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Як вбачається з частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно до пункту г частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. \~\~\~\~\~\~\~\~ За вимогами\~статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~ Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до\~Цивільного Кодексу України\~з урахуванням вимог цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved