Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи- Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 14 травня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . 02 березня 2023 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області шлюб між мною та [PERSON] розірвано. Під час перебування у шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначив позивач, діти живуть з ним за адресою: [ADDRESS] , з 08. 06. 2021 року по теперішній час.. 20 лютого 2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] вказав, що питання щодо місця проживання нашого неповнолітнього сина нами, сторонами, вирішено в добровільному порядку, бо син уже досяг віку, коли має право приймати рішення з цього приводу самостійно, але виник спір щодо місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON] . Позивач зазначив у позові, що відповідач по справі не працює та не має матеріальної можливості утримувати їх спільну дитину та займатися її вихованням в повній мірі. Також [PERSON] доповнив, що матір ухилилася від обов?язку догляду за донькою, на сьогоднішній день остання створила нову сім?ю, з боку матері вчиняються дії, які принижують та ображають дитину, [PERSON] , а саме вона виражає свої образи та безпідставні звинувачення в бік доньки. Враховуючи вище вказане, позивач вимушений звернутися до суду для визначення місця проживання дітей, оскільки в досудовому порядку вирішити спір не вдалося. Ухвалою суду від 14.04.2023 року провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, сторонам надано час для подання заяв по суті та підготовки органом опіки і піклування висновку. 26.05.2023 року на адресу надійшов висновок органу опіки і піклування щодо доцільності визначення місця проживання дітей з батьком. Жодних заяв по суті у строки, встановлені судом, не надходило. 31.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися, адвокаткою надано заяву про розгляд справи за відсутності її та довірителя, наполягала на задоволенні позову, у разі не явки відповідача, просила винести заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилися, про причини не явки не повідомила, відзиву не надала. Представниця Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представниця Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з викладеного, зі згоди представниці позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 14 травня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб, а 02 березня 2023 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить копія рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.03.2023 року у справі №629/2761/22(а.с.19). У сторін під час перебування у шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Юр?ївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №14(а.с.23), та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №5(а.с.22). 20 лютого 2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб, яка видана відділом з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 02.02.2023 року №324(а.с.27), [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] з 08. 06. 2021 року по теперішній час. Враховуючи, що в досудовому порядку спір про місце проживання доньки вирішено не було, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Як вказав в позові [PERSON] , відповідачка по справі не працює та не має матеріальної можливості утримувати їх спільну дитину та займатися її вихованням в повній мірі. Також матір ухилилася від обов?язку догляду за донькою, на сьогоднішній день остання створила нову сім?ю, з боку матері вчиняються дії, які принижують та ображають доньку. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 23.05.2023 року №420(а.с.57-59), родина [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання батька для дитини створені належні умови для проживання та виховання. Будинок обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою. Для дитини облаштовано окрему кімнату, шафа для речей, спальне ліжко, стіл для навчання, гаджети, канцелярське приладдя. Софія забезпечена необхідним одягом та взуттям, предметами гігієни. На момент відвідування дома була [PERSON] з дітьми. [PERSON] надала пояснення, що коли її чоловік перебуває у відрядженні, то вона мешкає разом з дітьми. Відповідно до інформації, наданої комунальним некомерційним підприємством "Лозівське територіальне медичне об?єднання" 25.04.2023, [PERSON] та [PERSON] спеціалістами комунального некомерційного підприємства "Лозівське територіальне медичне об?єднання" тa комунального некомерційного підприємства "Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги" дані діти не наглядаються. Згідно з інформацією, наданою Лозівським міським центром соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді 24.04.2023, родину [PERSON] та [PERSON] відвідано за місцем проживання. При спілкуванні з матір?ю з?ясовано, що [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ. Батьки розлучені, але діти проживають з матір?ю під час тривалих відряджень батька. Зі слів [PERSON] стало відомо, що вона проживає окремо в с.Єлизаветівка Лозівського району Харківської області, але на час перебування колишнього чоловіка у службових відрядженнях приїздить до дітей та фактично доглядає за ними. 3 метою визначення думки дитини 21.04.2023 спеціалістом служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в присутності фахівця із соціальної роботи Лозівського міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, з дитиною [PERSON] проведено бесіду. Зі слів дитини було встановлено, що [PERSON] проживає разом з мамою, татом та старшим братом, в родині добрі відносини, між членами родини є взаєморозуміння. Софія захоплюється малюванням та любить грати в ігри. Батьки забезпечують потреби дитини, опікуються її життям, займаються вихованням. Згідно з характеристикою, наданої комунальним закладом "Лозівський ліцей №3" Лозівської міської ради Харківської області від 01.05.2023, [PERSON] навчається в закладі з першого класу. Дівчинка має навчальні досягнення середнього і достатнього рівнів. Софійка відвідує онлайн-уроки. За період навчання в ліцеї дівчинка не пропускала уроків без поважної причини. Про пропуски занять мама повідомляє, зазначаючи об?єктивні причини. [PERSON] , ввічлива. Дівчинка проживає разом з татом, мамою та братом. Батьки не постійно приділяють увагу контролю навчальним досягненням доньки. Софія систематично не надсилає виконані поточні завдання. Вдома дівчинка працює самостійно, допомоги від дорослих не отримує. Одягом та шкільним приладдям учениця забезпечена, має все необхідне для навчання. Завжди охайно вдягнена. Стосунки в родині теплі, дружні. Батьки займаються вихованням доньки, але навчальним досягненням приділяють мало уваги. Мати тримає зв?язок з класним керівником. Відповідно до інформації, наданої Єлизаветівським старостинським округом 28.04.2023, [PERSON] та її діти за адресою: [ADDRESS] , не проживають та не проживали. 12.05.2023 [PERSON] до служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської надала заяву, в якій зазначила, що заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з батьком. [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою не виявилось можливим обстежити умови проживання. Зі слів сусідів за даною адресою відсутні умови для проживання. [PERSON] планує проживати за вищевказаною адресою з дітьми та створити належні умови для утримання та виховання дітей. Згідно з інформацією, наданої управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області 27.04.2023, [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, ніяких видів державних допомог не отримує. Зі слів [PERSON] вона не працює. До служби у справах дітей міської ради [PERSON] не надала необхідний пакет документів. Враховуючи зазначене вище, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування рекомендує в інтересах дитини, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Добровільної спільної згоди щодо визначення місця проживання сина сторони досягли, однак через спір щодо визначення місця проживання доньки позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з ним. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 8 Закону України«Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Верховний Суд у свій постанові №712/11527/17 від 23.12.2020 року звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на те, що відповідачка, згідно висновку органу опіки і піклування заперечувала проти визначення місця проживання доньки з батьком, однак пакету документів не надала, обстежити умови в її будинку не вдалося, вона не працює, жодних допомог не отримує, зі слів сусідів в будинку умови для дітей не створені, у судове засідання не зявилася, відзиву не надала. Беручи до уваги, що діти мешкають з батьком за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою створені всі належні умови для дітей, [PERSON] є військовослужбовцем та отримує заробітну плату, що свідчить про можливість забезпечення потреб дітей та створення належних умов для їх розвитку. У постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей та враховуючи тривалість проживання дітей за адресою разом з батьком, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дітей та розвиток, беручи до уваги, що визначення місця проживання дітей з батьком не позбавляє матір права спілкування з дітьми та участі в їх вихованні та утриманні, суд вважає, що позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку діти не змінюватимуть своє місце проживання та залишаться проживати з батьком у звичному для них середовищі.

Outcome: approved