Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

25.04.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду через свого представника [PERSON] з позовом до відповідача Фастівської міської ради Київської області про спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли права та обов`язки забудовника житлового будинку готовністю 23 %, що розташований за адресою: [ADDRESS] ). Приватним нотаріусом Фастівського районного отаріального округу було заведено спадкову справу за заявою позивача. 30.03.2023 року приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незакінчений будівництвом спадковий житловий будинок оскільки відсутні на нього правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, в зв`язку з тим, що будинок не було прийнято в експлуатацію. Відмова нотаріуса стала підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала, справу просила розглянути в її відсутність. В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явилася, через канцелярію суду подали заяву в якій просили розгляд справи здійснювати без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ст. 200 ЦПК України,у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Фастівським відділом ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 1720. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так, як є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] виданим 06.008.1985 року, Паляниченською сільською радою Фастівського району Київської області. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі якої, приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А. заведено спадкову справу № 8/2022 після померлого [INFO] [PERSON] та видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке увійшло до складу спадщини. Разом з тим, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2023 року, приватним нотаріусом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 23 відстоків, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв"язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на вказане майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що 30 жовтня 1986 року між Виконавчим комітетом Фастівської міської ради та [PERSON] був укладений Типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої приватної власності, який 29.11.1989 року зареєстрований державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Новохатньою Т.П., під № 3828 та зареєстрований у Фастівському МБТІ 30.11.1989 року. 23.12.1986 року Обласним відділом у справах будівництва та архітектури було виготовлено план забудови земельної ділянки [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 02.01.2023 року, створеного КП ФМР «Фастівське БТІ», на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок (незакінчений будівництвом 23 % готовності). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частиною 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на те майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Крім того, в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 містяться роз`яснення наступного змісту: «За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним». Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленум Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, успадковане [PERSON] право на забудову житлового будинку, згідно з планом земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок в порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] за життя набув право та обов`язки забудовника житлового будинку по [ADDRESS] і після його смерті позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування вказаних прав та обов`язків. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Куруючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.15,16,220-1222,1225,1261,1268-1270 ЦК України, суд

Outcome: approved