Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Колодій Роман Олександрович, про поновлення запису про іпотеку, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрації права власності. Свої вимоги обґрунтували тим, що 05.08.2020 відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №835320/ФЛ від 11.06.2008 укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. 30.09.2020 між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами вказаного Договору ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №835320/ФЛ від 11.06.2008 укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. За рахунок кредитних коштів було придбано домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , яке було передано в іпотеку на підставі Договору іпотеки №835320/ФЛ-3 від 11.06.2008. З інформаційної довідки стало відомо, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.04.2012 по цивільній справі №401/3419/12, проте ухвалою суду від 11 липня 2013 року зазначене заочне рішення від 20.04.2012 скасовано, а ухвалою того ж суду від 10 лютого 2014 року позовну заяву повернуто, як неподану. Ухвалу суду від 10 лютого 2014 року не оскаржувалася та набрала чинності. Водночас, 13.06.2012 відповідач [PERSON] уклав договір купівлі-продажу предмету іпотеки з [PERSON] , який було посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Вдовіною Л.Л., зареєстрованого за реєстровим №1884, право власності на домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] перейшло до [PERSON] . Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер майна - 23320074. Також, 28.08.2012 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Колодій Р.О., зареєстрованого за реєстровим №689, право власності на домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] перейшло до [PERSON] . Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 612269 від 27.02.2013, номер запису/довірчої власності: 234565. Отже, боржник, знаючи, що кредитні зобов`язання не виконані та наявний борг, здійснив відчуження майна, тим самим здійснив порушення прав Кредитора щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, посилаючись на вказані обставини, з урахуванням заяви, поданої у порядку ст. 49 ЦПК України, позивач просив суд: - скасувати в Державному реєстрі іпотек запис про вилучення обтяження - іпотеки та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про вилучення обтяження внесених на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.04.2012 цивільна справа №401/3419/12 щодо домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , номер РНОНМ 14719312101; - поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки №835320/ФЛ-3 від 11.06.2008, реєстровий №1771, внесеного приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко В.Г., реєстровий номер іпотеки 7372648 та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстровий номер обтяження 7372082, підстава обтяження Договір іпотеки №835320/ФЛ-3 від 11.06.2008, реєстровий номер №1771, внесений приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко В.Г. щодо домоволодіння розташованого по [ADDRESS] номер РНОНМ 14719312101; - визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння розташованого по [ADDRESS] , укладений 13.06.2012 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Вдовіною Л.Л., зареєстрований за реєстровим №1884, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за [PERSON] на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] проведену на підставі рішення про державну реєстрацію від 20.06.2012 (реєстровий номер майна 23320074), припинивши право власності за [PERSON] на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] ; - визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння розташованого по [ADDRESS] , укладений 28.08.2012 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Колодій Р.О., зареєстрований за реєстровим №689, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за [PERSON] на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , скасувавши запис про право власності234565 про проведену державну реєстрацію права власності на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 612269 від 27.02.2013, припинивши право власності за [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , номер РНОНМ 14719312101 (а.с.1-12 т.1, а.с.39-40 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2021 забезпечено позов у виді заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , до набрання чинності рішення суду по цивільній справі №199/5910/21 (а.с.84-86 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2021 прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, а саме: з посвідчення договору купівлі-продажу, серія та номер 1884 від 13.06.2012, на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] . Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Колодій Романа Олександровича належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, а саме: з посвідчення договору купівлі-продажу, серія та номер 689 від 28.08.2012, на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.98 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.165 т.1). Протокольною ухвалою суду від 08.02.2023 за клопотанням представника позивача суд повернувся до стадії підготовчого провадження, залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] , прийнято заяву позивача у порядку ст.49 ЦПК України (а.с.43 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.48 т.2). 15.06.2022 до суду надійшов відзив на позов адвоката Глядченко В.М. представника відповідача [PERSON] , в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду зі всіма позовними вимогами. Крім того зазначив, що припинення іпотеки було здійснено на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2012, яке набрало чинності у встановленому законом порядку і при укладенні договорів купівлі-продажу були дотриманні всі вимоги чинного законодавства щодо їх укладення, а наступне скасування заочного рішення суду не робить автоматично недійсними такі правочини. Також, [PERSON] є добросовісним набувачем. Що стосується недобросовісності [PERSON] , то [PERSON] не може відповідати за це, а позивач не позбавлений права з цього питання звертатися у встановленому законом порядку (а.с.185-187 т.1). 28.06.2022 до суду надійшла відповідь ТОВ «Брайт Інвестмент» на відзив адвоката Глядченко В.М. представника відповідача [PERSON] , в якому представник позивача зазначає, що при здійсненні своїх прав особа, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб. Статус добросовісного набувача майна, [PERSON] не доведено належними доказами. Що стосується строку позовної давності, то позивачу лише 21.07.2021 стало відомо про порушення їх прав (а.с.197-200 т.1). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Адвокат Глядченко В.М. представинк відповідача [PERSON] надав до суду заяву щодо розгляду справи за їх відсутності (а.с.203 т.1). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] неодноразово повідомлялися судом про наявність цивільної справи, стороною якої вони є, проте у судові засідання не з`являлися, про причини неявки суд не повідомили. Треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Колодій Роман Олександрович надали до суду заяви щодо розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.06.2008 між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №835320/ФЛ-3, відповідно до якого банком було надано відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 204 732,00 доларів США, строком до 10 червня 2023 року. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] 11.06.2008 був укладений договір іпотеки №835320/ФЛ-3, зареєстрований в реєстрі за №1771, за яким предметом іпотеки є домоволодіння [ADDRESS] . У порушення умов кредитного договору, позичальник [PERSON] свої зобов`язання не виконував, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування. Заочним рішенням\~Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~20.04.2012\~по справі\~№401/3419/12\~позов [PERSON] \~до Публічного\~акціонерного товариства\~комерційного банку\~«Надра»,\~третя особа\~приватний нотаріус\~Дніпропетровського міського\~нотаріального округу\~Бондаренко Валентина\~Григорівна,\~про визнання\~іпотечного договору\~недійсним задоволено.\~Визнано іпотечний\~договір №\~835320/ФЛ-3\~від 11\~червня 2008\~року,\~укладений між\~Публічним акціонерним\~товариством комерційним\~банком «Надра»\~та [PERSON] ,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Бондаренко\~Валентиною Григорівною\~11\~червня 2008\~року та\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 1771\~недійсним,\~скасовано заборону на відчуження домоволодіння [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Валентиною Григорівною та зареєстровану в реєстрі за № 772 та в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрованого за №7372082, та виключено з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію іпотечного договору № 835320/ФЛ-3 від 11 червня 2008 року та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за іпотечним договором №835320/ФЛ-3 від 11 червня 2008 року. Вирішеног питання судових витрат. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2013 року скасовано заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2012 по справі №401/3419/12. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2014 року позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Валентина Григорівна, про визнання іпотечного договору недійсним по справі №401/3419/12 повернуто як непроданий. Ухвала суду від 10.02.2014 не оскаржувалася та набрала законної сили. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 по справі №199/6239/13 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), на користь позивача\~Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №835320/ФЛ від 11 червня 2008 року у розмірі 3 050 675 (три мільйони п`ятдесят тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 84 коп. Звернуто стягнення на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке згідно з Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 30 травня 2008 року за № 19018764, складається з: літ. А-2 житловий будинок (цегла), житловою площею 130,4 кв.м., загальною площею 245,7 кв.м.; №1-1 огорожа, реєстраційний номер 23320074, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 11 червня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. та зареєстрований в реєстрі під № 1771, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», із початковою ціною продажу, яку буде визначено в межах виконавчого провадження на підставі ст. 58 Законом України «Про виконавче провадження»; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , за кредитним договором №835320/ФЛ від 11 червня 2008 року. Вирішено питання судових витрат. 05.08.2020 відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №835320/ФЛ від 11.06.2008, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. 30.09.2020 між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №835320/ФЛ від 11.06.2008, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. Зі змісту інформаційної довідки вбачається, що обтяження на домоволодіння [ADDRESS] було припинено на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2012. 13.06.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Вдовіною Л.Л., зареєстрований за реєстровим №1884. 28.08.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Колодій Р.О., зареєстрований за реєстровим №689. Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Частиною п`ятою статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно зі статтею 12 цього Закону в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Рішенням Конституційного Суду України від 14 липня 2020 року № 8-р/2020 у справі № 3-67/2019(1457/19) за конституційною скаргою [PERSON] визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку», та зазначено, що «іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки. […] Отже, положення частини першої статті 23 Закону № 898 не порушують розумного балансу між правами та інтересами іпотекодержателя (кредитора) і іпотекодавця (набувача іпотечного майна). До того ж факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотекодержателя жодним чином не припиняє іпотеки. Водночас набувач іпотечного майна, до відома якого не доведено інформацію про те, що нерухоме майно є предметом іпотеки, володіє достатніми засобами юридичного захисту, передбаченими чинним законодавством України, у разі порушення його конституційного права власності, а також вимог закону при вчиненні правочину». Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню.\~Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У постанові від 15.09.2022 справа №910/12525/20, Велика Палата Верховного Суду дійшла до наступних висновків: "..... якщо в Державному реєстрі зареєстроване припинення права іпотеки, то повторна реєстрація права іпотеки на підставі договору іпотеки без згоди власника майна є протиправною. За загальним правилом частини першої статті 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання майном належать саме власнику. Укладаючи договір іпотеки, власник фактично надає згоду і на державну реєстрацію права іпотеки на підставі договору іпотеки, але така згода стосується саме первісної реєстрації, а не наступної реєстрації після реєстрації припинення іпотеки. Отже, за відсутності згоди власника майна на повторну державну реєстрацію права іпотеки її можна здійснити тільки на підставі судового рішення...". Водночас, з інформаційної довідки №266906592 від 21.07.2021 не вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, було відновлено дію первісного обтяження на вказане домоволодіння у вигляді іпотеки, та зареєстровано за ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», та надалі ТОВ "Брайт Інвестмент" відомості про відступлення прав за іпотечним договором. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у пункті 9.8 постанови від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17 зазначила, що у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. При цьому, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки. Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі № 357/10067/20, досліджуючи питання про належний спосіб захисту у подібних правовідносинах, прийшов до наступного висновку: "..... Виходячи з обставин справи, що переглядається, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, а не оспорення підстав набуття іншими особами прав на предмет іпотеки". Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17. Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку ефективним способом захисту, який забезпечить захист прав позивача, є звернення до суду з позовом про визнання права іпотекодержателя на спірне домоволодіння за позивачем. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та результату розгляду справи, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed