Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом з вимогою до відповідача ДП «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати. Вимоги бґрунтовані тим, що рідний брат позивача [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , працював у ДП «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» з 30.03.1993 по 18.10.2021 на посаді провідного інженера-конструктура. Після смерті позивач, яка є рідною сестрою померлого [INFO] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на нараховану, але не отриману суму заробітної плати, що знаходиться в ДП «Науково-дослідний інститут «КВАНТ». Загальна заборгованість із заробітної плати станом на 20.06.2022 складає 302 840,58, яка належала померлому [PERSON] . Позивач зверталась до відповідача з заявами про виплату боргу по заробітній платі, однак отримала відповідь про неможливість виплатити заборгованість із заробітної плати у зв`язку з відсутністю коштів. 24 квітня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала та не повідомила причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом № 204-к від 30 березня 1993 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду інженера Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2021. Наказом від 22 жовтня 2021 року №449-к/тр роботу [PERSON] припинено у зв`язку зі смертю. Загальна сума заборгованості, яка належала померлому [PERSON] із заробітної плати, станом на 20 червня 2022 року складає 302 840,58 грн. Позивач [PERSON] є спадкоємицею грошової суми (нарахованої, але не отриманої заробітної плати), що знаходиться в Державному підприємстві «Науково-дослідний інститут «КВАНТ», що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим під № 319 від 22.08.2022. Як вбачається з листа від 01.12.2022 Державне підприємство «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» не має можливості виплатити заборгованість із заробітної плати [PERSON] у зв`язку з відсутністю коштів. Відповідно до ст. 16 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права;2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до п. 4.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29 липня 1993 року № 58, у разі смерті працівника трудова книжка видається на руки його найближчим родичам під розписку або надсилається поштою на їх вимогу. У трудовій книжці померлого працівника у розділі «Відомості про роботу» і дати запису у графі 3 записується: «Роботу припинено у зв`язку зі смертю», далі-заповнюється графа 4 - зазначаються дата і номер наказу (розпорядження). Цей запис засвідчується у встановленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відтак, право на отримання належної колишньому працівнику [PERSON] суми нарахованої, але не випаленої заробітної плати, мають виключно спадкоємці померлого, тому вимога позивача обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 285 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved