Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Представник військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що військовослужбовцю ЗСУ [PERSON] під час проходження ним військової служби у військовій частині [NUMBER] Славутського гарнізону Хмельницької області, відповідно до ордеру №003609 від 28.12.2002, виданого виконавчим комітетом Славутської міської ради, було надано службове приміщення № 17 з 1-ї кімнати, житловою площею 17,8 кв.м., на першому поверсі будинку [ADDRESS] , на склад сім`ї із двох осіб, в тому числі його дружину [PERSON] , 1973 року народження. Вказана квартира належить до службових квартир, знаходиться на обліку відомчого житлового фонду і призначена для розміщення військовослужбовців, які проходять службу в Славутському гарнізоні Хмельницької області. В 2015 році військовослужбовця ЗСУ [PERSON] переведено для подальшого проходження служби в м. Рівне, а згодом до військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] окрема мотопіхотна бригада), яка тимчасово знаходиться в м. Кропивницький. Відповідно до п. 23 розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України (далі - Наказ) від 31.07.2018 року №380, в разі переводу військовослужбовця до іншого гарнізону, він і члени його сім`ї зобов`язані звільнити зайняте ним житло і передати уповноваженим особам квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України. Проте всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачка та її чоловік [PERSON] займане ними службове житло не звільнили і уповноваженим особам квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України не передали. У 2018 році [PERSON] змінив реєстрацію місця проживання, а відповідачка одна залишилася зареєстрованою в службовому приміщенні. Неодноразові звернення військової частини [NUMBER] до [PERSON] та відповідачки про добровільну здачу житла залишені ними без розгляду. Згідно актів про не проживання особи за місцем реєстрації, відповідачка не проживає за місцем реєстрації з січня 2019 року по даний час. Зі слів сусідів, останнім часом квартирою користується невідома особа чоловічої статі. Таким чином, відповідачка не має відношення до Славутського гарнізону і не перебуває на відповідному обліку військової частини [NUMBER] , проте своєю бездіяльністю створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, в зв`язку з чим позивач просить визнати [PERSON] , 1973 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України судовий збір в розмірі 2684 грн. Ухвалою судді від 17.04.2023 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що її місце проживання невідоме, була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками за її останньою зареєстрованою адресою місця проживання. Представник третьої особи - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький в судове засідання не з`явився, в поданих до суду письмових поясненнях просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Враховуючи, що відповідачка про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і представника позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи відповідно до ст.280-283\~ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача та його представника. Заслухавши представника позивача,\~дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено. Згідно архівного витягу із витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 25.12.2022 №660 «Про надання службових житлових приміщень у будинку [ADDRESS] », було надано службове житлове приміщення №17 з 1-ї кімнати житловою площею 17,8 кв.м. на 1 поверсі в будинку [ADDRESS] на склад сім`ї з 2 осіб, в тому числі: 1) начальник відділення бойової підготовки в/ч [NUMBER] капітан [PERSON] ; [PERSON] 1973 р.н. (дружина). Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 28.12.2002 № 405 було затверджено витяг з наказу командира в/ч [NUMBER] від 25.12.2002 №660 «Про розподіл службових житлових приміщень /квартир/ в 65-ти квартирному житловому будинку [ADDRESS] », що підтверджується відповідним архівним витягом. Як вбачається з листа Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький від 15.01.2015 за №118, Міністром оборони України прийнято рішення від 12.11.2013 № 7623/з для особового складу, який призначено для подальшого проходження служби в управліннях оперативних командувань «Північ» та « [INFO] », дозволити залишати за собою житло за попереднім місцем служби до моменту затвердження розподілу на отримання житла у містах Рівне та Дніпропетровськ відповідно. По даних КВ м. Хмельницький переведені для подальшого проходження служби в м. Рівне військовослужбовці, які утримують квартири, в тому числі: капітан [PERSON] , однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Таким військовослужбовцям за новим місцем служби ордери на отримання службового житла будуть надаватися після здачі службового житла за попереднім місцем служби. 27.06.2022 командиром військової частини [NUMBER] було направлено вимогу на ім`я [PERSON] про негайну добровільну здачу службового житла, а саме квартири [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правових підстав для подальшого проживання у цій квартирі. Аналогічна вимога була направлена і на ім`я відповідачки 17.03.2023 за вих.№1130. Факт не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з січня 2019 року і по день звернення до суду підтверджується наявними в матеріалах справи актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.08.2022 та 20.03.2023. Відповідно до п. 23 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, військовослужбовці та члени їх сімей зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення або службову жилу площу у двотижневий строк з дня виключення із списків особового складу військової частини. Згідно п. 25 цієї ж Інструкції підлягають виселенню із службового жилого приміщення (зі службової жилої площі) без надання іншого жилого приміщення: військовослужбовці та члени їх сімей, які порушують умови утримання жилих приміщень, систематично його руйнують чи використовують його не за призначенням, або створюють умови, які унеможливлюють проживання інших осіб. Пункт 27\~Інструкції \~визначає, що контроль за вивільненням службових жилих приміщень (службової жилої площі) покладається на командирів військових частин та начальників КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. Відповідно до п. 21 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим\~Постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081\~- при звільненні з військової служби військовослужбовець підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім`ї, якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що відповідачка, як член сім`ї військовослужбовця, який вибув зі Славутського гарнізону Хмельницької області в інше місце для подальшого проходження служби, втратила право користування службовим житловим приміщенням, проте в добровільному порядку спірне житлове приміщення не звільняє, чим створює перешкоди позивачу у користуванні цим приміщенням,\~доказів, наявності підстав для збереження за нею права користування житловим приміщенням не надано,\~суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2684 грн на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved