Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

04.04.2023 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі. Впродовж 2003-2004 років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося. 21.10.2015 р. [PERSON] залишив місце спільного проживання. За доводами позивача на даний час сторони не спілкуються, кожен з них здійснює окремий спосіб життя. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Справу передано судді-доповідачу 05.04.2023 р. 11.04.2023 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 12.04.2023 р. клопотання позивача про зменшення розміру судового збору задоволено. Зменшено розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за подання позовної заяви, до 536, 80 гривень. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 04.05.2023 р. Викликано в судове засідання відповідача [PERSON] за всіма відомими адресами проживання та через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.05.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи було відкладено на 25.05.2023 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 25.05.2023 р. ухвалено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно відповіді Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 06.04.2023 р. № 15-06/24 [PERSON] , [INFO] був зареєстрованим в [ADDRESS] , вибув 04.02.1985 р. Фактично проживав за адресою: [ADDRESS] (а. с. 23). Відомості у Єдиному державному демографічному реєстрі щодо відповідача відсутні (а. с. 22). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін. Крім того, позивач не просила надати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви.

Outcome: approved