Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог , зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у період з 18.08.2012 року по 26.10.2022 рік та від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2022 року шлюб між ним та [PERSON] - розірвано, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Стверджує, що після фактичного припинення шлюбних відносин і по даний час, малолітній син [PERSON] проживає з ним , перебуває на його утриманні та вихованні. У зв`язку із необхідністю оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також з метою переміщення із дитиною без документального оформлення згоди матері, яка разом із їх сином не проживає, існує необхідність у встановленні факту того, що він самостійно виховує та утримує сина [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного просить суд встановити факт , що він самостійно виховує та утримує дитину - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання [PERSON] не з`явився. Його представник у судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] повному обсязі та просить її задовольнити . Заінтересована особа також не з`явилася у призначене судове засідання. Звернулась до суду із заявою про слухання справи без її участі. Вказала , що перебуває за межами України та підтверджує факт самостійного виховання сина [PERSON] - його батьком [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України). Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення даного факту необхідно заявнику з метою захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається вихованням та утриманням дитини. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , актовий запис про народження № 1259. (а.с.10). Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2022 року (справа за ЄУН 607/12310/22) розірвано . Крім того, вищевказаним рішенням суду визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] разом із батьком - [PERSON] . На підтвердження обставин проживання дитини з батьком та перебування [PERSON] на утриманні заявника , судом досліджуються наступні документи. Відповідно до довідки ОСББ « Білоусова , 15» , підтверджено, що [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] проживають за адресою : [ADDRESS] . Окрім іншого , факт проживання дитини разом з батьком та перебування на його утриманні також підтверджується умовами договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо здійснення батьківських прав від 02.03.2023 року. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось [PERSON] те, що малолітній [PERSON] проживає з батьком ,який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над ним. З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved