Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якої дії\~адвокат Сергач\~А.В., пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович про визнання виконавчого напису №5615, виданого 26.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в листопаді 2022 року із застосунку «ДІЯ» їй стало відомо, що відносно неї приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Харківської області\~Попляком В.В.\~розглянуто заяву\~стягувача про\~примусове виконання\~виконавчого напису№5615,\~виданого 26.12.2019\~року приватним\~нотаріусом ІМНО\~Кондратюком В.С.\~про стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 62434,94 гривень. Ознайомившись з постановою про відкриття виконавчого провадження наголошує на необґрунтованості та безпідставності виконавчого напису, на незгоді з ним та його невизнанні. У 2012 році вона укладала кредитний договір з фінансовою установою, якою саме не пам`ятає, оскільки з моменту укладання та фактичного виконання пройшов тривалий час. Вона припускає, що кредитний договір було укладено з ПАТ «ДЕЛЬТА Банк», право вимоги якого придбало ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», строк виконання по яких сплив більш ніж 8 років тому. Крім того зазначає, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2020 року №2693/5 у зв`язку з порушенням нотаріусом законодавства при вчинення нотаріальних дій свідоцтво приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., який вчиняв спірний напис, - анульовано. Отже, відповідач звернувся до приватного нотаріуса, без повідомлення позивача про відступлення права вимоги (що крім того, свідчить про передчасність вчинення виконавчого напису), з заявою про вчинення виконавчого напису по договору зобов`язання по якому позивачем виконані значно більш ніж три роки тому. Таким чином, позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки не має заборгованості за кредитним договором; вчинення виконавчого напису суперечить ст.89 Закону України «Про нотаріат» так як з дня виникнення права вимоги минуло значно більш ніж три роки, оскільки строк кредитування за кредитним договором закінчився; позивач не отримувала повідомлень про відступлення права вимоги від банку на користь відповідача, про заміну кредитора та про наявність заборгованості та початок процедури позасудового стягнення за виконавчим написом нотаріуса; стягнута заборгованість не є безспірною; законом не передбачено можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі, укладеному в простій письмовій формі; будь-які правовідносини між позивачем та відповідачем відсутні, жодні договори не укладалися. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Натомість, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Крім того, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відповідно вимог заставодержателя. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Разом з цим, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, проте договір, укладений між позивачем і відповідачем, вчинений не в нотаріальній формі, а тому були відсутні підстави для вчинення відповідного виконавчого напису. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19\~січня 2023\~року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі; клопотання позивача задоволено, витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 квітня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду. Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких пояснень щодо позову до суду не надали. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280\~ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 26.12.2019\~року приватним\~нотаріусомІрпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №5615, про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 62434,94 гривень. Вищезазначений виконавчий напис був переданий на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича. (Виконавче провадження №61939440). В рамках вказаного виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області\~Попляком В.В.\~29.04.2020 року винесена постанови про відкриття виконавчого провадження. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~"Про\~нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року N\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року N\~1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~"Про\~нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку). У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов та пояснень третіми особами з відповідними доказами судом не вбачається можливим встановити чи повний пакет документів, передбачений пунктом 2 Переліку, який діяв на час вчинення спірного виконавчого напису, був поданий відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне. Так, судом встановлено, що нотаріусом вчинений виконавчий напис 26.12.2019 року, яким запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 62434,94 гривень, які є її боргом перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». При цьому за яким договором та за який період провадиться зазначене стягнення з постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено. Ухвала Харківського районного суду Харківської області про витребування доказів залишилась не виконаною у зв`язку з її неотриманням, також, зважаючи, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2020 року № 2693/5 у зв`язку з порушенням нотаріусом законодавства при вчинення нотаріальних дій свідоцтво приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., який вчиняв спірний напис, - анульовано. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Пунктом 2 Переліку передбачено, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних правовідносин для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/19, Верховним Судом в постанові від 23 січня 2018 року по справі № 61-154 св 18, в постанові від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17 та в постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. Позивач зазначає, що з неї на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» була стягнута заборгованість 62434,94 гривень. Про наявність факту заборгованості вона дізналась в листопаді 2022 року із застосунку «ДІЯ», коли їй стало відомо, що відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису№5615, будь-яких листів чи повідомлень від Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. та/або ТОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» вона не отримувала. З заборгованістю перед ТОВ «Фінансова\~компанія «Аланд» вона не згодна. За таких обставин суд не може дійти висновку, що на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. існувала безспірна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Представником відповідача не було надано жодних доказів протилежного. Окрім цього,\~як зазначає\~позивач в\~позові,\~вона у2012 році укладала кредитний договір в письмовій формі з фінансовою установою, якою саме не пам`ятає, але припускає, що кредитний договір було укладено з ПАТ «ДЕЛЬТА Банк», право вимоги якого могло придбати ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Отже, виконавчий напис, який був вчинений приватним нотаріусом на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», якою передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форму договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014\~року "Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис, оригіналу кредитного договору. Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі вчинено 26.12.2019 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014 в частині, що свідчить про його вчинення без дотримання діючого на той час нормативного акту. При цьому, на сайті Верховної ради\~України,\~Постанова Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014«Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» викладена із застереженням щодо необхідності додатково дивитись Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015 та додатково дивитись Постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Представник відповідача до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, доводів позивача не спростував. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень. Докази інших судових витрат позивача в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного і

Outcome: approved