Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що з 01.10.2021 року він разом з відповідачкою уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що з відповідачкою останнім часом вони не можуть проживати разом як сім`я, сторони мають різні позиції щодо відносин між подружжям, з листопада 2022 року позивач та відповідач проживають окремо та не ведуть спільне господарство, а тому просив про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Шумілової Н.І., до суду надійшла письмова заява, в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення, розгляд справи просила проводити без їх участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2021 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Новоодеський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 77). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Новоодеський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, відсутність заперечень проти цього від відповідача, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від відповідачки до суду не надходило заяв чи клопотань про зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved