Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем і в цьому шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON] . Крім того [PERSON] у позовній заяві вказала, що в серпні 2018 року відповідним рішенням Коломацького районного суду Харківської області шлюб між нею та [PERSON] розірваний, а також повідомила, що відповідач, всіляко ухиляючись від виконання аліментних зобов`язань, не сплачує аліменти на утримання дитини, стягуваних із нього за рішенням Коломацького районного суду Харківської області, ухваленим 03 серпня 2017 року, заборгованість зі сплати яких станом на 31 січня 2023 року склала 155737 гривень 03 копійки. Також позивачка зазначила, що ухвалою Коломацького районного суду Харківської області, постановленою 11 березня 2020 року, відповідача [PERSON] оголошено в розшук, як особу, яка має заборгованість зі сплати аліментів, і на теперішній час місце його перебування не відоме. Крім того, в обґрунтування позову [PERSON] вказала, що відповідач, будучи батьком свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та свідомо ухиляючись від виконання своїх обов`язків, не виконує батьківські обов`язки стосовно своєї дитини, не надає ніякої фінансової допомоги на утримання свого сина, не проявляє ніякого інтересу до його життя і взагалі не спілкується із дитиною з 2017 року. На теперішній час, як запевнила у позовній заяві [PERSON] , вона ніяких стосунків із відповідачем не підтримує, перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, з яким також має спільну дитину, а малолітній спільний із відповідачем син [PERSON] перебуває на повному її утриманні та проживає разом із нею у новій сім`ї, створеній із іншим чоловіком, з яким у дитини, народженій у попередньому шлюбі, склалися гарні відносини. З огляду на вказані обставини позивачка [PERSON] проси ла суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 28 березня 2023 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 16 травня 2023 року судом закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до судового розгляду до 11 години 15 хвилин 30 травня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлену вимогу, надала суду пояснення в її обґрунтування та просила суд задовольнити позов, позбавивши відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ч. 7 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом направлення повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, при цьому до канцелярії суду надійшла заява за вх. № 766 /01-51/23 від 15 травня 2023 року, в якій начальник служби у справах дітей та сім`ї [PERSON] просила суд провести розгляд справи за відсутності у судовому засіданні представника третьої особи та зазначила, що Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області не заперечує проти задоволення позову (а.с. 44). Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. При цьому суд розглянув справу у загальному порядку, позаяк визначені законом підстави для заочного розгляду справи відсутні. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30 серпня 2022 року, неповнолітній [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 20 липня 2020 року за № АП-/03-03/1985, виданої Центром надання адміністративних послуг Коломацької селищної ради Харківської області, вбачається, що місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно інформації, зафіксованій у письмовій відповіді начальника СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 30 січня 2023 року за №97вс/119-71-1/01-2023, СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області не володіє будь-якою інформацією щодо місця знаходження чи проживання [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається із довідки, виданої завідуючою Новоіванівського ДНЗ Конєвою В.І. , неповнолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує Новоіванівський ДНЗ (ясла-садок) із 06 березня 2019 року, дитина характеризується як жвава, розумна, весела, до дитячого садочка завжди з`являється чистою, охайною та доглянутою. При цьому, в довідці зазначено, що [PERSON] до дитячого садочка приводить та забирає із дошкільного навчального закладу його мати, а рідний батько дитини у дитячому садочку ніколи не заявлявся. На батьківські збори, свята, ремонти та інші заходи, які відбуваються у навчальному закладі, завжди приходить виключно мати дитини - [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки, виданої 31 січня 2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Коломацької селищної ради», [PERSON] не приймає участі під час відвідування його дитиною закладу охорони здоров`я (а.с.12). Як зазначено у листі начальника Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області від 06 лютого 2023 року за №1433/262-38, на примусовому виконанні Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області перебуває виконавче провадження [NUMBER] про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] на користь стягувача [PERSON] , і з часу відкриття виконавчого провадження боржник жодного разу аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на 31 січня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів склала 155737 гривень 03 копійки. Крім того, начальник Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області у вказаному вище листі повідомив, що у зв`язку із несплатою аліментів ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 11 березня 2020 року [PERSON] оголошений в розшук (а.с.13). В довідці-характеристиці за №02-15/5, виданій 01 лютого 2023 року Коломацьким селищним головою Богодухівського району Харківської області Володимиром Гуртовим, відображено інформацію про те, що за час проживання на території Коломацької селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, компрометуючими матеріалами по відношенню до неї виконком Коломацької селищної ради не розраховує (а.с.14). Згідно ухвали постановленої Коломацьким районним судом Харківської області 11 березня 2020 року за результатами розгляду відповідного подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , оголошено у розшук (а.с.15-16). Із довідки за №57, виданої 10 лютого 2023 року старостою Різуненківського старостинського округу Нетудихаткою С.М., вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживає (а.с.17). У зв`язку із тим, що [PERSON] не приймає участі у житті свого сина, який проживає зі своєю матір`ю, де для дитини створені належні житлово-побутові умови, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовки до самостійного життя, не надає ніякої матеріальної допомоги дитині, а також не займається її вихованням, чим ухиляється від виконання батьківських обов`язків, орган опіки та піклування Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним висновком (а.с.19), затвердженим рішенням виконавчого комітету Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області за № 25 від 28 лютого 2023 року (а.с.18). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали свої показання про те, що [PERSON] із 2017 року не приймає ніякої участі у житті свого сина, який проживає зі своєю матір`ю та її новим чоловіком, дитину не відвідує та з нею не спілкується, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання свого сина. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а у відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами другою та четвертою статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За правилами, визначеними ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та оцінки поданих позивачкою належних та допустимих доказів в їх сукупності, досліджених у судовому засіданні, а також беручи до уваги, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] байдужий до життя, здоров`я та розвитку своєї дитини, не спілкується та не зустрічається із нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає, суд доходить висновку, що відповідач без поважних на те причин, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволені позову щодо позбавлення батьківський прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте, враховуючи ту обставину, що питання про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини, відносно якої відповідач позбавляється батьківських прав, вже вирішено Коломацьким районним судом Харківської області, яким 03 серпня 2017 року на підставі відповідного судового рішення виданий виконавчий лист за № 625/197/17 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 07 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, суд, задовольняючи позов та позбавляючи [PERSON] батьківських прав, рішення про стягнення із відповідача аліментів на дитину не приймає. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача, стягнувши із нього на користь позивачки сплачену нею суму судового збору.

Outcome: approved