Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

03.01.2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Комфорту" звернувся до Южноукраїнського міського суду в Миколаївської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.01.2021 року між ТОВ "Будинок Комфорту" та [PERSON] в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача укладений договір №1144210106060 оренди майна з правом викупу. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачу у строкове платне володіння та користування LCDtv55" KIVI 55U710KB з наступним переходом права власності на зазначене майно. Позивач свої зобов`язання виконав, передав майно, а відповідач отримав майно, що підтверджується експрес-накладною №20450329678393. 05.06.2022 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про припинення договору з 05.07.2022 року та про необхідність сплатити орендну плату. Заборгованість по договору №1144210106060 оренди майна з правом викупу від 06.01.2021 року відповідачем не сплачена, а об`єкт оренди не був повернутий, внаслідок чого станом 21.12.2022 року утворилась заборгованість в розмірі 132516 грн., яка складається з: 43722,00 грн. - суми вартості об`єкту оренди; 23211,00 грн. - суми штрафу; 21861,50 грн. - суми пені; 43722,00 грн. - суми орендної плати. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 132516,00 грн. та судового збору. 03.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, про день, місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що 06.01.2021 року сторони уклали Договір №1144210106060 оренди майна з правом викупу, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове володіння та користування майно, а саме: LCDtv55" KIVI 55U710KB, з наступним переходом права власності на нього відповідачу, а відповідач зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати позивачу орендну плату (а.с. 15). З п. 1 вказаного Договору вбачається, що орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п. 2 цього Договору, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Відповідно до п. 2 даного Договору вартість об`єкта оренди LCDtv55" KIVI 55U710KB становить 43722,00 грн. Згідно положень п. 3 Договору, передача об`єкта оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 2429,00 грн. здійснюється до 6-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 06.07.2022 року. Відповідно до послідовності дій ТОВ "Будинок Комфорту" та клієнта [PERSON] щодо укладення договору № 1144210106060 від 06.01.2021 року, вбачається, що 06.01.2021 року через особистий кабінет клієнтом особисто було ініційовано вхід до особистого кабінету, в подальшому відбулось заповнення заявки, завантаження документів, було надано необхідну інформацію для вчинення електронного правочину, отримано повідомлення про прийняте рішення шляхом надсилання смс-повідомлення, здійснено ознайомлення з офертою (шляхом обрання опції "підписати"), підписання електронного повідомлення одноразовим ідентифікатором 06.01.2021 року та підтвердження вчинення правочину шляхом відправлення в емейл електронного договору (а.с. 14). Статтею 202\~ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~208\~ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206\~цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1 ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст.\~11\~ Закону\~"Про\~електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Із положень ч. 6 "Про електронну комерцію" вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ч. 11 ст.\~11\~Закону "Про\~електронну комерцію" покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст.\~11\~Закону "Про\~електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 13 ст.\~11\~Закону "Про\~електронну комерцію" електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону "Про електронну комерцію"). Статтею 655\~ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.\~705\~ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Із положень ст.\~759\~ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар. Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Будинок Комфорту" та [PERSON] уклали в електронній формі договір оренди з правом викупу, за умовами якого ТОВ "Будинок Комфорту" передало [PERSON] LCDtv55" KIVI 55U710KB у користування з правом викупу, а останній зобов`язався оплатити товар із розстроченням платежу протягом 18 місяців. Вказаний договір було укладено шляхом обміну електронними повідомленнями і підписано електронну форму цього договору за допомогою електронного підпису, тому за таких обставин, на думку суду, сторони дійшли згоди про істотні умови договору. З наданих доказів позивачем вбачається, що ТОВ "Будинок Комфорту" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відповідно до умов договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що є об`єктом оренди, шляхом направлення відповідачу об`єкту оренди оператором поштового зв`язку "Нова пошта", про що свідчить експрес-накладна №20450329678393 від 07.01.2021 року (а.с. 16). Згідно з пунктом 5.1 Правил надання майна в оренду ТОВ "Будинок Комфорту", сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі оренди майна з правом викупу (а.с. 9-12). Водночас, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості за договором №1144210106060 оренди майна з правом викупу від 06.01.2021 року, відповідач порушив умови договору та не вносив орендну плату, у зв`язку з чим заборгованість за договором станом на 21.12.2022 року становить 132516,00 грн., а саме: 43722,00 грн. суми вартості об`єкта оренди; 23211,00 грн. суми штрафу; 21861,00 грн. суми пені за прострочені орендні платежі; 43722,00 грн. суми орендної плати (а.с. 6). А тому 05.06.2022 року позивачем було направлено повідомлення щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості в судовому порядку (а.с.18). При цьому за змістом умов договору № 1144210106060 від 06.01.2021 року, сторонами не передбачено, що в разі прострочення платежів та розірвання договору в орендаря виникає обов`язок одночасно сплатити суму прострочених орендних платежів та суму вартості об`єкта оренди в розмірі 43722,00 грн., тобто умовами договору не передбачено нарахування грошової суми (прострочених платежів та вартості об`єкта оренди), які разом перевищують вартість об`єкта оренди. До того ж, згідно п. 8.5. Правил Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір, у разі не здійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60-ти календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору. У такому разі Орендар зобов`язується здійснити викуп за ціною визначеною у Договорі за вирахуванням суми вже внесених ним на момент припинення Договору, або повернути Об`єкт оренди. Таким чином, відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а в разі їх невнесення орендар зобов`язаний викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі, тобто в даному випадку у сумі 43722,00 грн., або у випадках, передбачених Договором, повернути об`єкт оренди. У зв`язку з цим задоволення позову в частині стягнення суми орендної плати в розмірі 43722,00 грн. понад суму вартості об`єкта оренди не передбачено умовами укладеного між сторонами Договору та буде порушенням вимог справедливості та розумності, які є засадами цивільних правовідносин. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань в частині орендної плати та подальшим розірванням договору, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості, що відповідає вартості об`єкта оренди в розмірі 43722,00 грн. підлягають задоволенню, а вимоги позову в частині стягнення з відповідача орендної плати в розмірі 43722,00 грн. є необґрунтованими, недоведеними, а відтак задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог про стягнення пені і штрафу, суд виходить з наступного. Так, у даній справі суд дійшов висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, що зумовлює настання цивільно-правової відповідальності. Проте, цивільно-правова відповідальність це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або законі та які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором, позивачем нарахована пеня в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 50%, що становить 21861,00 грн. та штраф за розірвання договору (75 грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів та 50% загальної суми прострочених орендних платежів) в розмірі 23211,00 грн. Правові підстави для стягнення пені позивач обґрунтовує п. 8.4 Правил надання майна в оренду, а нарахування штрафу п. 6.4.6, 8.4, 8.5 Правил надання майна у оренду. Так, відповідно до п. 8.4. За прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця штраф у сумі 75,00 (сімдесят п`ять) гривень за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених Орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу. Також, згідно п. 8.5 Правил надання майна в оренду У разі не здійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту передання останнього платежу або укладення Договору оренди майна з правом викупу (залежно від того, що настане раніше), Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір оренди майна з правом викупу, повідомивши Орендаря за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі Орендар зобов`язується сплатити вже нараховану Орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочених Орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу, та викупити Об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу Орендних платежів, або повернути Об`єкт оренди. Отже, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф за порушення ним строків виконання зобов`язань. У той же час, згідно із ч. 1 ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки щодо спірних правовідносин та недопустимості подвійної цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання викладено в постановах Верховного Суду від 25.07.2018 року в справі №2-2171/11, від 16.02.2022 року в справі №333/4292/15-ц, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 910/12876/19, які згідно ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України підлягають врахуванню судами під час ухвалення рішень. Крім того, згідно ч. 4 ст.\~21\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення споживачем зобов`язання за договором про споживчий кредит заборонено. Більш того, відповідно до ч. 1 ст.\~2\~Цивільного процесуального\~кодексу України завданням цивільного судочинства, яким, крім іншого, є справедливе та неупереджене вирішення судом цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А тому, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за розірвання договору (75 грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів та 50% загальної суми прострочених орендних платежів) в розмірі 23211,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №1144210106060 оренди майна з правом викупу від 06.01.2021 року в розмірі 65583,00 грн. (тобто 49,5 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1228,10 грн., а судовий збір у сумі 1252,90 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial