Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Адвокат Остапчук В.І., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом шляхом направлення поштовою кореспонденцією 18 квітня 2023 року (надійшов до суду 26 квітня 2023 року), просила суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №154 від 14 квітня 2023 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 07 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №186. Однак, фактично з грудня 2021 року шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинено, спільного господарства вони не ведуть, спільних дітей в період сумісного проживання у них не було. З того часу кожен з них почав жити власним життям, жодних стосунків вони не підтримували, спільних інтересів у них не було. [PERSON] також відомо, що за час після припинення стосунків у [PERSON] з`явились нові стосунки з іншим чоловіком. 19 серпня 2022 року під час загальної мобілізації у зв`язку з введеним в Україні воєнним станом [PERSON] був призваний на військову службу до лав ЗСУ. 09 вересня 2022 року [PERSON] пред`явив до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позов про розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за №214/4606/22, рішення не ухвалене. 10 квітня 2023 року [PERSON] стало відомо, що перебуваючи у стосунках з іншим чоловіком, [PERSON] [INFO] народила дитину - хлопчика, якого назвала [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини вони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, при складанні актового запису про народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану саме [PERSON] зазначили батьком дитини. Насправді біологічним батьком дитини є інший чоловік, та цей факт визнає сама [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] не тільки з грудня 2021 року жодних стосунків з нею не підтримував, він навіть не знав про її вагітність. Враховуючи вищенаведені обставини та можливість внесення змін до актового запису про народження дитини у випадку оспорювання батьківства, [PERSON] , діючи через представника, вимушений звернутись до суду на захист своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження з проведенням підготовчого провадження та призначенням підготовчого судового засіданні у справі (а.с.18). Ухвалою суду від 10 травня 2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Остапчук В.І. про її участь в судових засіданнях дистанційно, в режимі відеоконференції (а.с.24). 11 травня 2023 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про визнання позову та ухвалення рішення в підготовчому провадженні. Про свою участь в підготовчому судовому засіданні не заявила з огляду на неможливість бути присутньою через сімейні обставини (а.с.28). У поданому відзиві (а.с.30) зазначила, що дійсно [PERSON] не є біологічним батьком дитини, яку вона народила [INFO] . Оскільки на момент народження дитини вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , вказати біологічного батька дитини у свідоцтві про народження в органі державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовили. Підтвердила, що дійсно шлюбно-сімейні стосунки між ними припинено з грудня 2021 року, спільного господарства вони з того часу не ведуть, за однією адресою не проживають, жодних відносин не підтримують. Кожен з них живе власним життям та має стосунки з іншими людьми. Наразі на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №214/4606/22 про розірвання шлюбу, розгляд призначено на 23 травня 2023 року. Зважаючи на подання відповідачем заяви про визнання позову, представник позивача [PERSON] - адвокат Остапчук В.І. просила ухвалити рішення в підготовчому провадженні за відсутності позивача та її як представника, пред`явлені вимоги підтримала. Доцільності у проведенні підготовчого судового в режимі відеоконференції засідання з огляду на вказані обставини не вбачала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про свою участь у справі не заявив, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення підготовчого судового засідання, письмових пояснень щодо заявлених вимог від нього суду не надходило. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження у справі, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження на підставі ч.3 ст.200, ст.206 ЦПК України, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №184 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 травня 2016 року, а.с.10). Як вказував позивач, що визнала відповідач, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинено з грудня 2021 року, з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають та жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Враховуючи, що ця обставина визнається беззаперечно позивачем та відповідачем, обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини чи добровільності її визнання суд не має, тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України вважає, що вона не потребує окремого доказування. За даними з Єдиного державного реєстру судових рішень та сайту Судова влада, у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (суддя Прасолов В.М.) перебуває цивільна справа №214/4606/22 за позовом [PERSON] , пред`явленим в його інтересах адвокатом Остапчук В.І. 09 вересня 2022 року, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року провадження у справі відкрито. Станом на момент вирішення даного спору рішення про розірвання шлюбу судом не ухвалене. У зв`язку з введеною в Україні загальною мобілізацією, з 19 серпня 2022 року [PERSON] призваний на військову службу до лав ЗСУ; перебуває на військовій службі у ВЧ [NUMBER] на посаді комендора рейдового буксиру, що слідує із записів у військовому квитку та довідки ВЧ [NUMBER] (а.с.12, 13). Разом з тим, у період перебування сторін в офіційно зареєстрованому шлюбі [INFO] [PERSON] народила дитину - хлопчика, якого назвала [PERSON] . Факт народження дитини як « [PERSON] » зареєстровано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження за №154 від 14 квітня 2023 року. Відомості про батька дитини зазначені у порядку ст.133 СК України, батьком вказаний [PERSON] , свідченням чому є свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 квітня 2023 року (а.с.11). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказував, що він не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Оскільки кровне споріднення між ним та дитиною відсутнє, а він лише формально зазначений батьком дитини, тому позивач має намір оспорити своє батьківство в судовому порядку. Відповідач цю обставину не заперечувала, подавши заяву про визнання позовних вимог та вказавши, що дійсно батьком дитини є інший чоловік, якого вона в подальшому має намір зазначити біологічним батьком. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 15 ЦК України об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Положеннями ч.3 ст.51 Конституції України закріплено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст.121 СК України стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей). Розділом ІІІ глави 12 Сімейного кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. За правилом ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі, однак це не виключає право батька дитини оспорити батьківство. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У свою чергу, ч.1 ст.138 СК України передбачене право жінки, яка народила дитину у шлюбі, оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Однак, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, відповідно до ч.2 ст.138 СК України, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , будучи матір`ю малолітнього [PERSON] , не заперечувала той факт, що з грудня 2021 року жодних стосунків з відповідачем не підтримувала, та перебувала у стосунках з іншим чоловіком, який є біологічним батьком дитини. Доведеність факту призову позивача на військову службу до лав ЗСУ 19 серпня 2022 року, де він перебуває й по теперішній час, свідчить про те, що об`єктивно згоду на реєстрацію дитини за ним як батьком він не надавав. Хоча судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені та можливість їх призначення є виключеною з огляду на подання сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності, незаявлення клопотання про призначення такої експертизи, однак з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, яке відповідає закону та не порушує права інших осіб, на переконання суду, позовні вимоги можливо задовольнити. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , суд вбачає правові підстави для виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , складеного Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за №154 від 14 квітня 2023 року. Відповідно до п.2.16.4., п.2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з п.2.18 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Відповідно до ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України,у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 1073 грн. 60 грн. (а.с.5), позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні ним позову відповідно до квитанції №32528798800006736644 від 18 квітня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК», що складає 536 грн. 80 коп., а інші 50 % судового збору (536 грн. 80 коп. відповідно) належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved