Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

В квітні 2023 р. акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в який позивач просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.07.2018 в розмірі 89585,38 грн. та 2684,00 судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що у жовтні 2017 р. АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 02.07.2018 відповідач звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.07.2018 та, встановивши мобільний додаток monobank, отримала розрахункову карту [NUMBER] . Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати умови. Отже, 02.07.2018 між АТ «Універсал банк» та відповідачкою укладено договір, відповідно до умов якого надано кредит у гривні у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8 % річних). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У відповідач прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.4.16, п.п.4.17 п.4 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.01.2023 направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів за прострочення): 1) від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн.; 2) від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100грн.; 3) від 91 до 120 (210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн. + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця (при цьому діє ставка 0,00001% річних); 4) від 121 (211) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів - штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,2% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання (при цьому діє ставка 0,00001% річних). Станом на 15.02.2023 загальний розмір заборгованості відповідача становить 89585,38 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. 05.05.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги визнає частково, а саме: лише в частині стягнення боргу у розмірі 40 298,00 грн. Також зазначено, що позивачем не надано жодного доказу, що відповідач погодився на умови позивача про отримання кредитних коштів саме у розмірі 100000 на умовах позивача пільговий період 62 дні, пільгова відсоткова ставка 0,00001 % річних, базова відсоткова ставка 3,2 % на місяць, 6,4 % на місяць при наявності простроченої заборгованості та підписав ці умови у договорі. Наданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не доводить наявність заборгованості відповідача перед позивачем. З цієї таблиці не можна зрозуміти яка сума була отримана відповідачем, який строк користування. В позовній заяві позивач зазначає, що просить стягнути з відповідача залишок заборгованості за кредитом 89 585,38 грн, тобто ця сума є тілом кредиту. Однак, якщо подивитися на розрахунок заборгованості, то вбачається, відповідачем регулярно поверталися отримані кошти, однак позивач не направляв їх на погашення заборгованості за тілом кредиту, а самостійно без відповідача встановлював вигадані відсотки та перераховував ці кошти на погашення начебто відсотків. Анкета-заява не містить інформації про умови кредитування. Тобто не є доказом про укладення кредитного договору. Додані до позовної заяви Умови і правили обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» не підписані відповідачем, тому не можна вважати, що відповідач погодився на ці умови. У відповідності до ст.1055 ЦК України кредитний договір повинен укладатися в письмовій формі, а в разі не додержання цього, то такий договір є нікчемним. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, також посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, розміщених на офіційному сайті як на невід`ємну частину спірного договору. Проте, відповідач не погоджувався саме з даними Умовами та правилами. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або на стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua ) змінювалися АТ «Універсал Банк». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачі Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами, пені та комісії. Позивач погоджується повернути залишок отриманих коштів у розмірі 40298 що підтверджується зробленим відповідачем розрахунком заборгованості. Також слід зазначити, що сума, яка була стягнута з відповідача в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з його карткового рахунку, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума саме неповернутих коштів. Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 545/2248/17. Крім того, через військову агресію російської федерації та введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року, відповідач разом з родиною втратила джерело доходу, внаслідок чого не могла повернути отримані кошти, тобто виникли обставини не переробної сили. Тому 27 травня 2022 року відповідач письмово звернулася до позивача з повідомленням про настання обставин не переробної сили, внаслідок чого відповідач не може вчасно повернути отримані кошти. Однак позивач натомість після отримання зазначеного повідомлення почав нараховувати відсотки на отримані відповідачем кошти, та ці ж відсотки позивач добавив до суми отриманих коштів, тобто збільшив тіло кредиту на відсотки. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 08.05.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від АТ «Універсал Банк», в якій зазначено, що із запереченнями відповідача позивач не погоджується. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації особи здійснюється або у точці видачі, бо спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення з посиланням https://monobank.ua/terms, що включають тарифи, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank. Правила в редакції 02.07.2018 були дійсні в період з 21.06.2018 по 15.08.2018 За посиланням https://monobank.ua/terms розміщені правила за всі періоди та доступні 24 годин в на добу. Також, в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи. Таким чином, з використанням власного пін-коду відповідач має цілодобовий доступ до тарифів. Це спростовує заперечення відповідача в частині того, що [PERSON] підписавши анкету-заяву, не була ознайомлена з Умовами, які діяли в редакції з 21.06.2018 по 15.08.2023. Згідно з п.3Анкети-заяви відповідач вказала, що «підписанням цього договору підтверджую, що я ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник у мобільному додатку, вони мені зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення». Підписавши анкету-заяву відповідач погодилась серед іншого з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до п. п. 2.1 п. 2 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Представник позивача зазначає, що вся інформація щодо тарифів зазначена на сайті і є у відкритому доступі https://monobank.ua/ в розділі Тарифи. Також на сайті зазначена актуальна редакція Умов, в підтвердження актуальності Умов на сайті зазначається номер протоколу і дата, за яким були внесені зміни. Крім того, відповідно до п.п. 2.4 п. 2 Розділу І Умов клієнт своїм підписом на Заяві-анкеті беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Відповідно до ч. 1ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має ознайомитись з інформацією, яка розміщена на офіційному веб-ресурсі і самостійно для себе прийняти рішення щодо подальшого використання кредитних коштів за встановленими тарифами. І у разі, якщо умови влаштовують отримувати кредитні кошти у використання. Правовідносини складаються з: відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами. Всі ці складові, які вказані вище і є наслідком уже укладеного сторонами по справі Договору про надання банківських послуг 02.07.2018, в межах якого і відбувалося використання кредитних коштів. Представник позивача також зазначив, що відповідач, на підставі п. 5.11 Розділу ІІ Умов зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу, згідно з Тарифами. Крім того, банк зі свого боку максимально інформує клієнта через мобільний додаток щодо умов кредитного договору. Так, у деталях кредиту на головному екрані додатку «Monobank» зазначено інформацію щодо загальної заборгованості, мінімального платежу, який є або інформацію, що мінімальний платіж буде сформовано 1 числа наступного місяця. Також в цьому розділі зазначена інформація щодо відсоткової ставки в разі виходу з пільгового періоду в нормальний графік погашення і при виході в прострочення. Враховуючи викладене, представник позивача АТ «Універсал Банк» просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач - заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02.07.2018 відповідач [PERSON] звернулася до позивача АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.07.2018. Відповідно до п. 2 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідач погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 3 Анкети-заяви, підписавши Анкету-заяву відповідач [PERSON] підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач [PERSON] беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк його повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.07.2018, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , станом на 15.02.2023 загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «Універсал Банк» становить 89585,38 грн., що складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Згідно з наданим відповідачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.07.2018, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «Універсал Банк» становить 40298 грн. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1049 ЦК Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». Позивачем до позову надані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», затверджені рішенням правління 21.06.2018. В Анкеті-заяві зазначено, що вона, разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати умови. Але, сторонами договору підписана тільки Анкета-заява. Інші, вказані в ній, документи, не підписані. Тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII«Про захист прав споживачів»(далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значні за обсягом документи, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ «Універсал Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що Анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, то відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Відповідачем позов визнаний у розмірі 40298,00 грн. Вказана сума підтверджується наданим відповідачем розрахунком та позивачем не спростована. З огляду на викладене з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню 40298,00 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 45%, тому сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає:45*2684/100 =1 207,80 грн.

Outcome: partial