Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області, у якому просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлової квартири за адресою: [ADDRESS] . 30 листопада 2006 року [PERSON] було складено заповіт, яким остання заповідала все своє майно позивачу. 14 лютого 2023 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Позивачем був пропущений строк на прийняття спадщини, у зв`язку з військовою агресією рф та тим, що у зв`язку з великою чергою до Ізюмського відділу РАЦС в Ізюмському районі Харківської області він був змушений звернутися до Барвінського відділу РАЦС в Ізюмському районі Харківської області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , але воно було виготовлено тільки 25 січня 2023 року, після закінчення строку для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Він весь час мешкав у м. Ізюм Харківської області, який був тимчасово окупованою територією України - Російською Федерацією і не мав змоги виїхати з неї під час окупації. Вважає, що строк прийняття спадщини пропущений ним через поважні причини. Ухвалою від 22 березня 2023 відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі, справу призначено до судового засідання. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Ізюмської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не надав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до заповіту від 30 листопада 2006 року [PERSON] , [INFO] заповіла все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право [PERSON] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-3511. (а. с. 17) 19 березня 2022 року [PERSON] , [INFO] , померла у м. Ізюм Харківської області. (а. с. 7) Як зазначає позивач у позові у зв`язку з збройною агресією рф, та тим, що у зв`язку з великою чергою до Ізюмського відділу РАЦС в Ізюмському районі Харківської області він був змушений звернутися до Барвінського відділу РАЦС в Ізюмському районі Харківської області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , але воно було виготовлено тільки 25 січня 2023 року, після закінчення строку для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Він весь час мешкав у м. Ізюм Харківської області, який був тимчасово окупованою територією України - Російською Федерацією і не мав змоги виїхати з неї під час окупації (а. с. 7) 14 лютого 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцової О.О. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Листом вих. № 50/01-16 від 14 лютого 2023 року приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцова О.О. позивачу відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. (а. с. 8) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 цього кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] . Протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця мала намір вчинити дії, передбачені ст. 1270 УК України, однак від незалежних від неї обставин не змогла їх вчинити. Зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що в силу об`єктивних обставин, пов`язаних з істотними труднощами, позивач мав поважну причину пропуску шестимісячного строку встановленого для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved