Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31 березня 2023 року позовні вимоги [PERSON] (далі [PERSON] ) до [PERSON] (далі [PERSON] ) задоволено частково. Визнано автомобіль GEELY EMGRAND, 2013 року випуску номер кузова [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частки вказаного автомобіля у розмірі 64482 грн. 60 коп., який залишено у власності [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп. Позивач [PERSON] звернулась до Обухівського районного суду Київської області про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на її користь судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17\~700 грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Маруга С.В. у судовому засіданні щодо задоволення заяви позивача заперечив, просив відмовити у її задоволенні. Суд, вислухавши думку представника відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до акту приймання-передачі виконаної роботи № 1 від 01.09.2022 року до Договору надання правової допомоги та квитанції № 1 про отримання готівкових коштів від 01.09.2022 року вбачається, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складає 17\~700 грн. 00 коп. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з\~критерію реальності адвокатських витрат\~(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також\~критерію розумності їхнього розміру,\~виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях ЄСПЛ від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36),\~від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.\~ З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим у даній справі, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 17\~700 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), оскільки зазначені в наданому позивачем орієнтовному розрахунку витрат на професійну правову допомогу дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, не є дійсними та реальними в частині виду виконаних робіт, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині. Так, в наданому позивачем орієнтовному розрахунку витрат на професійну правову допомогу до виду робіт, вартість яких включено до загальної суми 17 700 грн., віднесено: -(п.1.6 акту) Оплата клієнтом судових засідань в Обухівському районному суді Київської області 1\~000 (одна тисяча) гривень одне судове засідання, (орієнтовно 3) 3\~000 (три тисячі) гривень. \~ \~ \~ \~У той же час, як вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи №372/3841/22 проведено одне судове засідання, а саме 31.03.2023 року. \~ \~ \~ \~Тобто, зазначені витрати не відповідають критерію їх реальності, оскільки адвокат не приймав участь у трьох судових засідання, як це передбачено вищевказаним актом виконаних робіт. З огляду на зазначене, суд вважає, що у даній справі документально підтверджений обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт вартістю 15\~700\~ грн., що\~підлягає сплаті\~відповідачем. Крім того, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частки автомобіля у розмірі 64482 грн. 60 коп., що становить 50 % заявлених позивачем вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8\~652 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 27 коп. витрат на професійну правничу допомогу. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 міститься висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено\~стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України).

Outcome: partial