Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернувся Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем 08 вересня 2000 року, актовий запис № 293, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, від 23 вересня 2015 року. Шлюб укладено вперше. Шлюбні відносини між сторонами фактично було припинено в грудні 2021 року, спільне господарство не ведеться з того часу. Сторони проживають окремо. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутності спільних поглядів на життя та сім`ю. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивачка вважає неможливим, а збереження шлюбу недоречним, оскільки кожен з них живе своїм особистим життям, має фактично іншу сім`ю. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю, на даний час не має. У зв`язку з викладеними обставинами в позові ставиться питання про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не прибула, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, щодо винесення заочного рішення заперечень не висловила. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст.\~280\~ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що 08 вересня 2000 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку зареєстровано шлюб, актовий запис № 293, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції від 23 вересня 2015 року. Матеріали справи не містять інформації про наявність у сторін спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей. Інформації про наявність спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю, матеріали справи не містять. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1ст.110СімейногоКодексуУкраїни (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Крім того, статтею 113\~СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовній заяві не просила про відновлення її дошлюбного прізвища, тому суд вважає необхідним залишити їй прізвище обране під час шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved