Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 26.06.1996 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі й проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутністю позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 26.06.1996 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис - № 600 (а.с. 4). Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved