Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Останній належало спадкове майно: земельна ділянка площею 3,34 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №339158, що знаходиться на території Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області (тепер Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області). Позивачка після померлої [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, посвідченим секретарем Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області 03 березня 2000 року, який зареєстрований в реєстрі за №12, однак, в установлений термін спадщину не прийняла. Позивачка вказує, що пропустила встановлений термін для подання заяви про прийняття спадщини через неправильне розуміння закону щодо порядку та строку її прийняття: вона вважала, що прийняла спадщину, оскільки на її ім`я складено заповіт. Окрім того, позивачка доглядала за будинковолодінням спадкодавиці, обробляла земельну ділянку, яка розташована біля нього, отримувала орендну плату за земельний пай, а також доглядала спадкодавицю до дня її смерті та поховала її, тому вважала, що прийняла спадщину. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 08.05.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 08.05.2023 року постановлено витребувати від Ківерцівської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Протокольною ухвалою суду від 05.06.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 05.06.2023. Позивачка в судове засідання не з`явилась. 31.05.2023 від представника позивачки до суду надійшло клопотання, в якому останній просить справу розглядати без його участі, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у клопотанні, що надійшло до суду 19.05.2023, голова Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області просила розгляд даної справи проводити без участі представника ради за наявними матеріалами справи, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 3,34 га, що знаходиться на території Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №339158 заповіла своїй дочці [PERSON] . Заповіт [PERSON] був посвідчений 03 березня 2000 року секретарем Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №12. Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с.11). Факт належності спадкодавиці [PERSON] зазначеного у заповіті спадкового майна земельної ділянки площею 3,34 га, стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №339158, виданого Горохівською райдержадміністрацією 14 серпня 2009 року (а.с.10). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Л.В. з метою оформлення спадкових прав. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 квітня 2023 року №345/02-31, державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Л.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Жабченською сільською радою Горохівського району Волинської області 03.02.2000 року за Р№12 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове нерухоме майно у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини (а.с.13). З відповіді Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції від 17.05.2023 за №413/01-16 вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , у Ківерцівській державній нотаріальній конторі не заводилась. Довідкою Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області від 23.03.2023 №103 стверджується, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] , одна (а.с.9). Отже, позивачка у справі [PERSON] , яка є спадкоємницею за заповітом після смерті [PERSON] , пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 03 березня 2000 року секретарем Жабченської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №12. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на зазначене у заповіті спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з достатністю, на її думку, заповіту на її ім`я. Окрім того, позивачка доглядала за будинковолодінням спадкодавиці, обробляла розміщену біля будинку земельну ділянку, отримувала орендну плату за земельний пай, доглядала спадкодавицю до дня її смерті та поховала її, а тому вважала, що після її смерті прийняла спадщину. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved