Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Представник позивача звернулась 14.12.2021 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2021 р. позивач є власником 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] . В процесі оформлення документів позивачу стало відомо, що власниця іншої частки будинку, а саме [PERSON] померла, відомості про спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Як відомо позивачу, [PERSON] є єдиною донькою померлої [PERSON] . Відповідно до відомостей із Департаменту реєстраційних послуг від 02.08.2019 р. у будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] 21.10.2021 р. до ВП № 3 надійшло її звернення з приводу перешкод власнику будинку у доступі до своєї власності. За результатами розгляду звернення, було рекомендовано звернутись до суду, оскільки між конфліктуючими сторонами вбачаються цивільно-правові відносини. Неодноразові звернення до відповідача [PERSON] надати доступ до власності, а саме ключів від нового встановленого паркану, залишені без задоволення. За позовом, посилаючись на ст.ст.22, 319, 321, 358, 363, 386, 391 ЦК України, ст.155 ЖК України, [PERSON] просить усунути їй перешкоди у користуванні 1/3 часткою будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідачів передати дублікат ключів від будинку, гаражу, сараю, літньої кухні та вхідного (вуличного) паркану вказаного будинку та заборонити їм надалі чинити перешкоди у користуванні зазначеною власністю, стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Ухвалою від 23.12.2021 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 24.02.2022 р. у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.02.2022 р. розгляд справи відкладено на 14.04.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 14.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 17.05.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 17.05.2022 р. розгляд справи відкладено на 29.06.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 29.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 23.09.2022 р. за клопотанням представника відповідача. 23.09.2022 р. розгляд справи відкладено на 24.11.2022 р. за клопотанням позивача. Ухвалою від 04.11.2022 р. повернуто без розгляду [PERSON] уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог. 24.11.2022 р. розгляд справи відкладено на 20.01.2023 р. за клопотанням представника позивача, надано строк на оскарження ухвали суду від 04.11.2022 р. 20.01.2023 р. розгляд справи відкладено на 28.03.2023 р. через перебування матеріалів справи в апеляційній інстанції. 28.03.2023 р. розгляд справи відкладено на 22.05.2023 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимоги з підстав їх недоведеності, жодних перешкод позивачу у користуванні власністю [PERSON] не чинить. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд розглянув справу за відсутності [PERSON] на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 10.12.2021 р. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 30.03.2023 р. вбчається, що власником 2/3 часток згаданого будинку є [PERSON] . Згідно із частиною першою\~статті 317 ЦК України\~власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За приписами частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні власністю, не надаючи вільного доступу до житлового приміщення. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в обґрунтування позову надано суду повідомлення [PERSON] відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (а.с.16), зі змісту якого вбачається, що звернення позивача від 21.10.2021 р. було розглянуто та рекомендовано звернутися до суду, так як мають місце цивільно-правові відносини між конфліктуючими сторонами. Разом з тим, зміст самого звернення [PERSON] до відділу поліції, не відомий. \~ \~ \~ \~Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів створення їй перешкод у користуванні нерухомим майном. У зв`язку із наведеним суд прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у користування власністю, а тому у позові необхідно відмовити за недоведеністю. З огляду на те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~суд залишає судові витрати позивача за нею.

Outcome: dismissed