Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Оболонського районного суду м.Києва від 09.11.2010 на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500, 00 грн. з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 2528 грн. Посилається в позові на те, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09.11.2010 розірвано. За період спільного проживання у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09.11.2010 у справі на доньку [PERSON] ухвалено стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 24 вересня 2010 року і до повноліття дитини. Вказує, що зазначені кошти на утримання дочки відповідач періодично надавав, однак їх катастрофічно не вистачало, оскільки дитина виросла, витрати на її утримання суттєво збільшилися. На час звернення до суду з позовом, дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вказує, що при цьому, окрім матеріального забезпечення спільної з відповідачем дочки, вона також змушена забезпечувати їх за необхідністю лікуванням, одягом, навчанням чи підготовкою до навчання. Зазначає також про те, що з 06.06.2017 мінімальний розмір на дитину складає 889 грн., а відповідач сплачував по 500 грн., тому недоплачена сума складає щомісячно 389 грн., а загальна сума заборгованості - 2528 грн. (389 грн. х 6,5 місяців (з 06.06.2017 по 21.12.2017). Враховуючи, що сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути заборгованість по аліментам. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.12.2017 позивачу надано строк на усунення недоліків, а позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2018 справу надіслано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 06.05.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 18.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2270, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Батьком дитини вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09.11.2010 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тарту ( Естонія), який проживає в [ADDRESS] , зареєстрований [ADDRESS] , не працює, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньоi дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 24 вересня 2010 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] . уродженця м. Тарту ( Естонія), який проживає в [ADDRESS] , зареєстрований [ADDRESS] , не працює, аліменти на користь [PERSON] на і утримання в розмірі 500 ( п`ятсот ) грн., щомісячно, починаючи з 24 вересня 2010 року і до виповнення дитині [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Тобто, за змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений за домовленістю сторін, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років з 01 січня 2023 року становить 2 833, 00 грн. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів. Так, виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач, не надавши відзиву на позов, заперечень проти позову не висловив і про неможливість утримувати дитину не заявив. Відповідно до ч.ч.7,10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності. Звертаючись до суду, позивачка зазначила, що аліменти, які присуджено судом до стягнення з відповідача є незначним, на сьогоднішній день, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки обставини, враховані судом при винесенні рішення змінилися, вартість одягу та продуктів харчування, лікування за потреби, навчання, зросла, є необхідність у придбанні товарів для фізичного та духовного розвитку дитини, підвищились тарифи на комунальні послуги. У той же час, відповідач є працездатною особою, може працювати та утримувати свою неповнолітню доньку, має можливість сплачувати аліменти. Відповідач будь-яких заперечень щодо розміру аліментів, який просить стягнути позивачка, не надав, і щодо наявності будь-яких обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів, не повідомив. Будь-яких інших обставин, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти в приведеному позивачкою розмірі, відповідач не привів. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду розмір стягуваних аліментів з 500 грн. щомісячно відповідно до рішення Оболонського районного суду м.Києва від 09.11.2010 у справі №2-7449/10, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої [PERSON] , [INFO] . Що стосується вимоги про стягнення заборгованості по аліментам, суд зазначає, що жодного доказу на підтвердження наявності такої заборгованості, позивач суду не надав. Відтак, суд вважає дану вимогу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначає, що з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 1 841, 00 грн. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 736,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial