Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. В позовній заяві зазначила, що 07 квітня 2003 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які продовжують навчання, проживають і знаходяться на повному утриманні позивачки. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2012 року з відповідача вже стягувались аліменти на утримання дітей, про те до досягнення ними повноліття. Після досягнення ними повноліття діти сторін продовжили навчання. З відповідачем позивачка не проживає разом вже 19 років, про те шлюб між сторонами не розірваний. Відповідач покинув сім`ю у 2004 році. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Враховуючи той факт, що діти продовжують навчання на денній формі, вказане виключає можливість їх працевлаштування з повною зайнятістю, а відтак і можливість належним чином самостійно забезпечувати себе повноцінно, харчуванням, одягом та іншими побутовими речами. Також просить врахувати, що навчання та проживання спільних дітей відбувається у м. Київ, що зумовлює збільшення витрат на утримання дітей, зокрема пов`язаного з поїздками до місця їх навчання, проживання, харчування. Виходячи з наведених мотивів, вважає. що нею доведено ті обставини, що повнолітні доньки сторін, які продовжують навчання, потребують матеріальної допомоги батька відповідача. Окрім того, старша донька [PERSON] , [INFO] являється інвалідом з дитинства першої групи по зору. Наявність таких обставин впливає на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. У зв`язку з цим, вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей. Вона власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей, які продовжують навчання. Так як відповідач інших осіб на утриманні не має, він є працездатною особою, отримує дохід, оскільки працює на меблевій фабриці в м. Тячів, про те їй не відомо на якій саме фабриці і чи отримує він заробітну плату офіційно, адже свої доходи відповідач приховує з метою уникнення сплати аліментів, стан здоров`я відповідача теж дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти. Просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання двох повнолітніх дітей, які продовжують навчання - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними двадцяти трьох років. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про те подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження яких значиться відповідач [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов від 20.03.2023 року, складеного депутатом Нересницької сільської ради Сойма І.М., встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , разом з дорослими доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є студентками денної форми навчання до 2024 року; [PERSON] виховує доньок сама, без сторонньої допомоги. З довідки виконкому Нересницької сільської ради від 24 березня 2023 року за №29 вбачається, що позивачка [PERSON] має на утриманні двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які навчаються на денній формі навчання. Згідно довідки Київської муніципальної академії музики ім.Р.М.Глієра від 29 грудня 2022 року за №1246/22 [PERSON] дійсно є студенткою ІІІ курсу ОС «Бакалавр» галузі знань 02 «Культура і мистецтво», спеціальності 025 «Музичне мистецтво», спеціалізації «Спів естрадний» Київської муніципальної академії музики ім.. Р.М.Глієра (навчальний заклад акредитований за ІІІ освітньо-кваліфікаційним рівнем) Форма навчання денна; термін закінчення навчального закладу - 30.06.2024 року. Згідно довідки Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця від 24.01.2023 року №120/14-85 [PERSON] є студенткою 5 курсу, 8207 групи, медичного факультету №2 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, денної форми навчання, освітньо-кваліфікаційний рівень «Магістр», спеціальність «Медицина»; термін закінчення університету - 2024 рік (денна форма навчання); термін навчання - 6 років. Посвідченням Дубівського ВСЗН Тячівського ІСЗН серії ДДА №112625 підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства першої групи по зору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, враховуючи те, що термін сплати аліментів до повноліття дитини за рішенням суду сплив, про те діти сторін, які не досягли 23 років, продовжують навчання, та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох повнолітніх доньок, які продовжують навчання, обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити та стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.\~Терново,\~Тячівського району,\~Закарпатської області,\~України на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с.\~Підплеша,\~Тячівського району,\~Закарпатської області,\~України аліменти на утримання двох повнолітніх дітей, які продовжують навчання - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, тобто у розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними двадцяти трьох років. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). У передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Outcome: approved