Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

03 лютого 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовну зазначено, що сторони з 03 вересня 2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Через постійні суперечки з родичами дружини, сторони проживають окремо. Крім цього родичі дружини перешкоджають у спілкуванні батька з дитиною. Вихованням сина займається мама дружини, яка перебуває у похилому віці та не дає йому можливості брати участь у вихованні дитини, постійно принижуючи позивача тим, що він має інвалідність. Сестра дружини з її чоловіком зловживають спиртними напоями. На даний час він має жодних відносин із дружиною, яка приховує від нього інформацію щодо стану здоров`я сина. За таких обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд: 1) Розірвати шлюб, укладений між сторонами; 2) Визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою його проживання. 02 березня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом отримано відповідь від ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 05 квітня 2023 року на 11.00 год. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та зобов`язано вказану третю особу подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. 20 березня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що до народження дитини сторони проживали за адресою позивача. Під час проживання у сторін виникали непорозуміння, оскільки позивач вважав, що відповідач приділяла йому мало уваги. З 24 лютого 2022 року сторони переїхали проживати до батьків позивача і через це почали виникати конфлікти між відповідачем та його рідними, у зв`язку з чим сторони переїхали проживати до мами відповідача. Жодної інформації щодо стану здоров`я дитини вона від відповідача не приховує. Сторони є особами з інвалідністю. Через постійні суперечки між сторонами, наприкінці квітня 2022 року сторони припинили спільне проживання через те, що батьки позивача сказали, що сторони мають проживати окремо. З травня 2022 року шлюбні відносини фактично припинено. Вона з дитиною проживає за місцем своєї реєстрації. Життя із позивачем не склалося через те, що суперечки між сторонами переростали в серйозні конфлікти, а поведінка позивача ставала агресивною. 09 січня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача. З народження і по теперішній час дитина проживає з мамою, перебуває на грудному вигодовуванні. Вона з сином мають окрему кімнату, син забезпеченим одягом та іграшками. Вона не чинить перешкод позивачеві у спілкуванні з дитиною та не заперечує, щоб останній приходив до місця її проживання та бачився з дитиною. 24 березня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що мама відповідача не дозволяє позивачеві довго знаходитися біля дитини, жодних доказів агресії позивача, відповідачем не надано; жодних належних перевірок службою у справах дітей Фурсівською сільською ради не проводилося, через що за його завоюю Білоцерківським районним управлінням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023111030000152 від 12.01.2023 за ст. 364 КК України. 05 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява від відповідача у справі, згідно з якою остання просить суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. В задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини просить відмовити з підстав, викладених у відзиві, та не визнає вказані вимоги. Через неподання третьою особою висновку за результатами спору, підготовче засідання у справі, призначене на 05 квітня 2023 року, судом відкладено на 05 травня 2023 року. Після відкладення підготовчого засідання, 05 квітня 2023 року о 13.09 год. позивачем подано до суду заяву про об`єднання позовних вимог із цивільною справою № 2/357/1087/23. В обґрунтування вказаної заяви заначено про те, що вказані справи стосуються визначення місця проживання дитини. 01 травня 2023 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 19 травня 2023 року; зобов`язано службу у справах дітей Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору в строк до 19 травня 2023 року. В задоволенні заяви позивача [PERSON] про об`єднання в одне провадження цивільної справи № 357/1320/23 (провадження № 2/357/950/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини\~ та цивільної справи № 357/1843/23 (провадження № 2/357/1087/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини\~ судом відмовлено. 08 травня 2023 року на адресу суду від позивача надійшли заяви його батьків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони є власниками жилавого приміщення по [ADDRESS] (а.с.65-70). 08 травня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. 16 травня 2023 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 18 травня 2023 року на адресу суду від третьої особи надійшло рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. 19 травня 2023 року позивачем долучено до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини [PERSON] . 19 травня 2023 року відповідачем долучено до матеріалів справи акти обстеження умов проживання від 2022 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідачем чиняться перешкоди у його спілкуванні з дитиною, в родині відповідача проживають особи, які зловживають спиртними напоями, що буде негативно впливати на\~ малолітню дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила суду, що заперечує проти задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання з позивачем та визнає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. Вважає за доцільне відмовити у задоволенні позову щодо визначення місця проживання дитини з тих підстав, що дитині 1,4 роки, вона знаходиться на грудному вигодовуванні. Їй допомагають доглядати за дитиною мати та старша сестра, які проживають спільно з нею. Відповідач проживає один у квартирі своїх батьків і вона не чинить відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною, навпаки, відповідач, приїжджаючи до дитини, не спілкується з дитиною, а влаштовує конфлікти з нею, через які страждає їх спільна дитина. Представник третьої особи в судовому засіданні покладається на думку суду при вирішенні спору у даній справі, підтримуючи таким чином висновок органу опіки та піклування. Особисто вона, наприкінці грудня минулого року приймала участь в обстеженні умов проживання в житловому будинку, в якому відповідач проживає з дитиною. Під час обстеження умов проживання було виявлено, що в житловому будинку виділено окремо кімнату, у якому проживає мати з дитиною. Дитина була забезпечена всім необхідним, зокрема, харчування, одягом, взуттям та іграшками. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Сторони 03 вересня 2021 року уклали шлюб між собою. (а.с.7). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.33). 20 квітня 2023 року Білоцерківським міським центром соціальних служб складено акт оцінки потреб сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким останній проживає у трикімнатній квартирі, власниками якої є його батьки. Умови проживання задовільні. Для повноцінного розвитку і життєдіяльності дитини створено належні умови: для [PERSON] облаштовано належну кімнату, в наявності окреме спальне місце. Одяг, взуття та іграшки буде придбано, якщо дитина проживатиме з батьком. [PERSON] для допомоги у догляді за сином, коли він перебуватиме на роботі, планує оформити послугу «муніципальна няня». (а.с.50-52). 21 квітня 2023 року Білоцерківським міським центром соціальних служб складено висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] , згідно з яким за місцем проживання батька для малолітньої дитини створені належні умови для повноцінного розвитку і життєдіяльності. Сім`я має найвищий ризик потрапляння в складні життєві обставини у зв`язку з процесом розлучення батьків та спором між ними щодо визначення місця проживання дитини. В ході індивідуальної бесіди та тестування батьківського відношення за методикою [PERSON] батьківський потенціал [PERSON] на достатньому рівні (а.с.53). Відповідач [PERSON] отримує пенсію в разі втрати годувальника, розмір якої складає 2300,00 грн. (а.с.72). Крім цього, вона отримує допомогу при народженні дитини з травня 2022 року, розмір якої становить 860,00 грн. щомісяця та допомогу засобам з інвалідністю з дитинства, розмір якої становить 2100,00 грн. (а.с.74) Відповідач [PERSON] з 18 вересня 2017 року працює на посадах вихователя комунальної установи Білоцерківської міської ради «Білоцерківського центру комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Шанс» та позитивно зарекомендувала себе на вказаній роботі (а.с.73,75). Позивачем до позовної заяви та матеріалів справи також долучено довідку до акту огляду МСЕК (а.с.8); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12023111030000152 від 12.01.2023 за його заявою щодо вчинення керівником служби дітей та сім`ї Фурсівської ОТГ Білоцерківського району Київської області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України (а.с.9); платіжні інструкції про перерахування ним грошових коштів для відповідача (а.с.10-16); заяви [PERSON] та [PERSON] про те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] та не мають жодних письмових заперечень у будь-які органи місцевого самоврядування (а.с.66,68, 69,70); протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] від 07 листопада 2022 року (а.с.83); запит [PERSON] на отримання інформації до голови Фурсівської ОТГ (а.с.86-87), відповідь на запит [PERSON] (а.с.89-90); рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради № 492 від 31 січня 2023 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , згідно з яким [PERSON] надано можливість брати участь у вихованні сина шляхом особистого спілкування з ним 5 днів на тиждень за місцем фактичного проживання дитини (а.с.93-94). Відповідачем до матеріалів справи долучено акти обстеження умов проживання від 19.10.2022-28.12.2022, згідно з якими Фурсівською сільською радою обстежувалися умови проживання [PERSON] спільно із сином [PERSON] . Згідно з даними актами, умови проживання задовільні [PERSON] проживає разом з малолітнім сином в окремій кімнаті. Кімната має необхідні меблі, місце для відпочинку малолітнього сина [PERSON] . В наявності дитячі іграшки, які відповідають віковій категорії дитини (а.с.96-99). Згідно акту про відвідування сім`ї\~ [PERSON] від 28 грудня 2022 року, умови проживання для дитини створені належні і комфортні для проживання та розвитку дитини. В помешканні чисто, тепло. Наявні необхідні речі, одяг по сезону, іграшки для дитини відповідного віку (а.с.100). Рішенням виконавчого комітету Фурсівської сільської ради № 557 від 25 квітня 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, згідно з яким орган опіки та піклування Фурсівської сільської ради у прийнятті рішення суду щодо спору про визначення місця проживання дитини, повністю довіряє суду та покладається на його розсуд (а.с.92). При вирішенні справи суд виходить з наступного: З приводу позовної вимоги щодо розірвання шлюбу: Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Приймаючи до уваги те, що між сторонами фактично припинено шлюбні відносини, відповідач [PERSON] в повному обсязі визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає за можливо позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволити. З приводу позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини: Згідно з вимогами п.п.1, 2 ст. 9 Конвенції з прав дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради № 789-XII від 27.02.91\,\~ - держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами статті 160 Сімейного кодексу України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до вимог статті 161 Сімейного кодексу України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Згідно з вимогами статті 171 Сімейного кодексу України - дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Кожна сторона, згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом надано оцінку висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] , складеному 21 квітня 2023 року Білоцерківським міським центром соціальних служб, згідно з яким сім`я має найвищий ризик потрапляння в складні життєві обставини у зв`язку зі спором щодо визначення місця проживання дитини, враховуючи акт оцінки потреб місії [PERSON] від 20 квітня 2023 року, згідно з яким одяг, взуття та іграшки для [PERSON] буде придбано, якщо дитина проживатиме з батьком. [PERSON] для допомоги у догляді за сином, коли він перебуватиме на роботі, планує оформити послугу «муніципальна няня». Також судом надано оцінку актам обстеження умовипроживання та акту відвідування сімї [PERSON] , складеними за період часу з 19 жовтня 2022 року до 28 грудня 2022 року, згідно з якими малолітня дитина забезпечена необхідним одягом по сезону та іграшками, відповідно до її віку. Суд вважає, що в найкращих інтересах дитини [PERSON] , [INFO] буде залишити його проживати з відповідачем [PERSON] , так як остання, згідно відзиву на позовну заяву та поясненням, наданим в судовому засіданні, знаходиться на грудному вигодовуванні. Відповідач [PERSON] проживає за однією адресою зі своєю матір`ю та старшою сестрою, які зможуть надати останній допомогу доньці у вихованні її сина та догляді за ним у той час, як батько дитини позивач [PERSON] , будучи особою з інвалідністю другої групи та проживаючи у квартирі сам, у своїй відсутності планує скористатися послугою «муніципальна няня», що на думку, суду буде створювати значно гірші умови для проживання та виховання малолітнього [PERSON] із батьком. Крім цього, у помешканні позивача на час проведення огляду були відсутні одяг, взуття та іграшки для дитини, в той час, коли в помешканні відповідача дитина була забезпечена необхідним одягом по сезону та іграшками, відповідно до її віку. Доказів того, що дитина проживає в одному помешканні з особами, які зловживають спиртними напоями, що негативно впливає на стан виховання дитини, і про які зазначено позивачем у позовній заяві та своїх поясненнях в судовому засіданні, матеріали справи не містять. Зі змістом позовної заяви судом встановлено, що фактичною причиною звернення позивача до суду із вказаною позовною вимогою стало те, що йому перешкоджають у спілкуванні з дитиною, а не те, що в помешканні матері, для дитини створено неналежні умови для виховання та розвитку, в той час, коли ним створені умови, які в більшій мірі відповідають найкращим умовам для дитини. За таких обставин суд вважає за доцільне відмовити [PERSON] в задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання малолітнього сина з батьком. Відповідно до частини першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідач як особи з інвалідністю другої групи, звільнені від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зміст наведених правових норм, з урахуванням того, що сторони відповідно до стану свого здоров`я, звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору, компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial