Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

02.03.2023 року заявник [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просила встановити юридичний факт належності її батьку [PERSON] , який помер [INFO] , Договору купівлі-продажу № 1164 від 23.05.1973 року, засвідченого нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Гусаренко І.М. та зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1979 року за реєстровим номером 1035. Заява мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина у виді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу № 1164 від 23.05.1973 року засвідченого нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Гусаренко І.М. та зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1979 року за реєстровим номером 1035. Відповідно до заповіту, посвідченого 18.02.2002 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Луда В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 4345, батько заповів їй все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, у тому числі належний йому на праві приватної власності цілий житловий будинок [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до 5-ої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Нотаріус прийняла у неї заяву, відкрила спадкову справу (46603400), але відмовила їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в наданому нею правовстановлюючому документі, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, Договорі купівлі- продажу № 1164 від 23.05.1973 року, засвідченого нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Гусаренко І.М. та зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1979 року за реєстровим номером 1035, прізвище її батька помилково записано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Аналогічна інформація значиться у печатці ММБТІ від 27.04.1979 року на зворотному аркуші договору. Прізвище батька записано як « [PERSON] » (рос.) з наявним виправленням, замість правильного [PERSON] » (рос.), [PERSON] (укр.). Вважала, що вищезазначені помилки у написанні прізвища батька в правовстановлюючому документі були суто технічними. Посадові особи, які здійснювали записи не звернули уваги на правильність написання прізвища « [PERSON] », « [PERSON] » (рос.), помилково записуючи як « [PERSON] », а її батько за життя на це увагу не звернув. Зазначила, що встановлення даного юридичного факту для неї має юридичне значення, оскільки надає можливість отримати спадщину після смерті батька, оскільки в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, вона не може документально підтвердити даний факт. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.03.2023 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник не з`явилися, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 19.02.2009 року та про що зроблений актовий запис № 180. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким заповів заявнику [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі і належний цому на праві власності цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Луда В.М. 18.12.2002 року та зареєстрований в реєстрі за № 4345. З метою оформлення своїх спадкових прав заявник [PERSON] звернулась до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області проте, постановою державного нотаріуса Лісовської Н.В. [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який номер [INFO] . Відмова нотаріуса обумовлена тим, що заявником було надано документ що посвідчує право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , а саме: договір купівлі-продажу, посвідчений Жовтневою державною нотаріальною конторою від 23 травня 1973 року за р.№ 1164, зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 27 квітня 1979 року, однак прізвище власника вказано як ТВЕРДОГЛЕБОВ", а у свідоцтві про смерть, виданого Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції від 19 лютого 2009 року, а/з № 180, прізвище вказано як [PERSON] . Заявнику було рекомендовано звернутися в суд. З наданої суду копії Договору купівлі-продажу від 23.05.1973 р. за реєстровим № 1164 та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 27 квітня 1979 року, записаного в реєстрову книгу за № 1035 вбачається, що прізвище покупця [PERSON] містить помилки у написанні прізвища останнього. Так, під час зазначення сторін договору прізвище другої сторони зазначено як: [PERSON] . В пункті 1 вказаного договору прізвище покупця зазначено і як [PERSON] , і як ТВЕРДОХЛЕБОВ. В пункті 7 договору в графі: Договір власноручно підписали в моїй, нотаріуса, присутності прізвище зазначено як [PERSON] . Проте, з наданих суду документів, зокрема дослідженого судом Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції; заповіту від 18.12.2002 р. за реєстровим № 4345; Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального фонду від 10.08.1988 р. на будинок [ADDRESS] вбачається, що вірним є прізвище спадкодавця: [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Пунктом 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні прізвища спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , в Договорі купівлі-продажу № 1164 від 23.05.1973 року, засвідченого нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Гусаренко І.М. та зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1979 року за реєстровим номером 1035. Така обставина перешкоджає заявнику [PERSON] , як спадкоємиці після смерті [PERSON] , в оформленні права власності на спадкове майно та іншого порядку і можливості встановити факт належності померлому Договору купівлі-продажу № 1164 від 23.05.1973 року, засвідченого нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Гусаренко І.М. та зареєстрованого в ММБТІ 27.04.1979 року за реєстровим номером 1035, у заявника не має. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості оформлення заявником своїх спадкових прав, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved