Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

13.04.2023 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На випадок своєї смерті заповіту не складала. На момент смерті проживала за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 1955 року народження. [PERSON] помер [INFO] . За своє життя в шлюбі не перебував, дітей не мав. На момент смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та проживав один, отже, після смерті матері прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ у нотаріуса. Позивач, як його сестра, після смерті звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через пропуск терміну для прийняття спадщини. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.08.2022 позивачці було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Після цього вона звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Захарко Ю.В. з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 19.04.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник позивача надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю та за відсутністю позивачки, позов підтримали. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть [NUMBER] . На випадок своєї смерті заповіту не складала. Згідно довідки №418 від 22.02.2022, виданої Стрілківською сільською радою Самбірського району Львівської області на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області складено актовий запис №5 від 11.07.2020. Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , про що виконавчим комітетом Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області складено актовий запис про народження №5 від 24.02.1955. Згідно довідки №15 від 10.03.2023, виданої Стрілківською сільською радою Самбірського району Львівської області, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.08.2022 позивачці визначено додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини. Після цього [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Захарко Ю.В. із заявою про прийняття спадщини. Листом приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Захарко Ю.В. №34 від 19.10.2022 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно довідки №2680 від 17.12.2021, виданої Самбірським МБТІ зазначається, що документів про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не виготовлялося. Спадкоємців до обов`язкової частки у спадщині судом не встановлено. Як вбачається з довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна та технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] має відношення до спірного майна та займається його оформленням. Таким чином, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] та її сина [PERSON] належне останньому право власності на житловий будинок, перейшло за загальними правилами спадкування до [PERSON] (позивачки у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved