Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] строком на6 місяців із встановленням таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника: заборони [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; заборони [PERSON] у будь-який спосіб спілкуватися із заявником; заборони [PERSON] вести листування чи телефонні переговори із заявником, а також контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заяву мотивовано тим, що за вищевказаною адресою вона проживає разом із колишнім чоловіком [PERSON] , який зловживає алкогольними напоями та систематично вчиняє відносно неї фізичне та психологічне насильство. За вчинення домашнього насильства [PERSON] неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, проте на офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства він не реагує та продовжує вчиняти зазначені правопорушення. Після кожного судового рішення [PERSON] надалі погрожує їй розправою, а його агресія щоразу посилюється. Така поведінка [PERSON] негативно впливає на її стан здоров`я. Заявник переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення психологічного насильства колишнього чоловіка щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я, є дуже високою, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом, виявилися неефективними та не захистили її від насильства. Заявник [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу із [PERSON] вони продовжують проживати за однією адресою. Останній зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно, виносить та продає з дому речі, продукти харчування, вчиняє сварки та погрожує їй. Звернення до правоохоронних органів не дали позитивного результату. Така поведінка негативно впливає на її здоров`я, вона боїться за своє життя та здоров`я. Просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судовому засіданні уточнила заяву про видачу обмежувального припису, зокрема в частині першого пункту заборони перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] . Суду пояснила, що вона проживає в житловому будинку за зазначеною адресою, а її колишній чоловік - у приміщенні літньої кухні, що знаходиться на території того ж домогосподарства, а тому просить заборонити [PERSON] перебувати у приміщенні житлового будинку, без обмежень на проживання у літній кухні домогосподарства. Усі інші обмеження просить задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Андрусенко І. Я. заяву підтримав, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~про причини\~неявки суду\~не повідомив,\~що не\~перешкоджає розгляду\~справи у\~його відсутності. Судом встановлені такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 04.01.2019\~року. Заявник [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з відповіді Монастириської міської ради Тернопільської області від 08.05.2023 року, за вищевказаною адресою також зареєстрований [PERSON] . Судом установлено, що заявниця та її колишній чоловік [PERSON] проживають у одному домоволодінні, що знаходиться за адресою: по [ADDRESS] , вона проживає у приміщенні житлового будинку, а [PERSON] - у приміщенні літньої кухні на території домогосподарства. З пояснень у судовому засіданні вбачається, що заявниця успадкувала вищевказане домоволодіння [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON] 24\~серпня 2022\~року поліцейським\~з реагування\~патрульної поліції\~сектору поліцейської\~діяльності №\~1\~(м.\~Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі РПП СПД № 1 (м. Монастириська) ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області) винесено терміновий заборонний припис серії АА № 134628, із змісту якого убачається, що у зв`язку із вчиненням [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру стосовно колишньої дружини [PERSON] йому заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 5 діб. Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.08.2022\~року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Згідно вищевказаної постанови [PERSON] 24.08.2022 року приблизно о 18\~год\~00\~хв, перебуваючи по місцю проживання, що за адресою: с. Гончарівка Чортківського району Тернопільської області, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , що виражалось у нецензурній лайці, словесних образах та погрозах розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 10 грудня 2022 року інспектором з РПП СПД № 1 (м. Монастириська) ВП № 2 (м.\~Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис, згідно якого, у зв`язку із вчиненням [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру стосовно колишньої дружини [PERSON] , йому заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 3 доби. Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.12.2022\~року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно вищевказаної постанови [PERSON] , будучи особою, на яку протягом року було накладено адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства, 10.12.2022 року приблизно о 15 год 00 хв вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , що виражалось у нецензурній лайці, приниженнях та погрозах розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 25 січня 2023 року поліцейським СПД № 1 (м. Монастириська) ВП № 2 (м.\~Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис, із змісту якого убачається, що у зв`язку із вчиненням [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру стосовно колишньої дружини [PERSON] йому заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 3 доби. Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 01.02.2023\~року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно вищевказаної постанови [PERSON] , будучи особою, на яку протягом року було накладено адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства, 25.01.2023 року о 18 год 30 хв вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , що виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, шарпанні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Вищевказані постанови суду набрали законної сили. Як слідує з відповіді т. в. о. начальника сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 28.04.2023 року, 26.01.2023 року щодо [PERSON] винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, ст. ст. 176, 178 КУпАП, 05.04.2023 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП та 05.04.2023 року за ст. 176 КУпАП. Суд, заслухавши учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктами 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно п. п. 14, 17 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч.\~2\~ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»\~обмежувальним приписом\~визначаються один\~чи декілька\~таких заходів\~тимчасового обмеження\~прав кривдника\~або покладення\~на нього\~обов`язків: 1)\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; 2)\~усунення перешкод\~у користуванні\~майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; 3)\~обмеження спілкування\~з постраждалою\~дитиною; 4)\~заборона наближатися\~на визначену\~відстань до\~місця проживання\~(перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; 5)\~заборона особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ураховуючи положення\~Закону України "Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі N 756/3859/19). Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Судом установлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] за місцем спільного проживання, що за адресою: [ADDRESS] , неодноразово вчиняв психологічне насильство стосовно колишньої дружини [PERSON] , що виражалося у нецензурній лайці, приниженнях та словесних образах, погрозах розправою, залякуванні, а також шарпанні. [PERSON] у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування вищенаведених обставин не надав. Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки [PERSON] , суд прийшов висновку, що доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій відносно неї, а отже, і необхідність застосування обмежувального припису, є обґрунтованими. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 19.05.2020\~року (справа № 404/5203/19), законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Сам по собі факт не притягнення особи\~до юридичної відповідальності не\~може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності\~інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи\~заявника. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Виходячи із принципу пропорційності, враховуючи характер вчинених [PERSON] протиправних дій та їхній вплив на заявника, оцінюючи ризики вірогідності повторного вчинення ним домашнього насильства, беручи до уваги необхідність захисту заявника від насильства у сім`ї, суд вважає, що таке втручання в особисті права [PERSON] як заборона перебувати у приміщенні житлового будинку [ADDRESS] , без обмежень на проживання у приміщенні літньої кухні вказаного домоволодіння, заборона у будь-який спосіб спілкуватися із [PERSON] , вести листування, телефонні переговори із [PERSON] , а також контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, є виправданим, відповідає меті його застосування та забезпечить дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника. У силу ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що встановлення даної заборони терміном на 4 місяці буде достатнім у даному випадку, а тому у задоволенні решти вимог слід відмовити.

Outcome: partial