Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним його представником за довіреністю № 2043-К-Н-О від 10.08.2022 [PERSON] , до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просив: - стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором SAMDN52000128566659 від 12.08.2019 у розмірі 52803,27 грн. станом на 01.11.2022, яка складається із заборгованості за пенею у розмірі 52803,27 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 27.04.2011, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у наслідок чого утворилась заборгованість. [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» 12.08.2019 підписали додаткову угоду, щодо анулювання частини заборгованості за умови здійснення платежу в обумовленому розмірі та строк. Зазначив, що [PERSON] не виконала свої зобов`язання у зв`язку з чим станом на 01.11.2022 утворилась заборгованість за пенею у розмірі 52803,27 грн. Ухвалою від 24.01.2023 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування заперечень проти позовної заяви відповідач зазначила, що не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитними договорами, походження заборгованості та її розрахунок не обґрунтовані та не доведені, оскільки первинних документів та розрахунку заборгованості до позову не додано. Зазначила, що додаткову угоду від 12.08.2019 вона не підписувала, як і не підписувала додаток №1 до додаткової угоди та графік погашення. Ухвалою від 02.03.2023 за клопотанням представника відповідача у АТ КБ «ПриватБанк» витребувано оригінали письмових доказів: - анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.04.2011 із зазначенням підписанта - [PERSON] на 2 стор.; - додаткова угода від 12.08.2019 до договору SAMDN52000128566659 із зазначенням підписанта - [PERSON] на 2 стор.; - додаток до додаткової угоди від 12.08.2019 до договору SAMDN52000128566659 (графік погашення) із зазначенням підписанта - [PERSON] на 2 стор.; - заява на заміну персональних даних клієнта Приват-Банк [PERSON] від 13.12.2013 на 1 стор.; - кредитний договір SAMDN52000128566659 від 13.12.2013 (клієнт [PERSON] ). Зазначеною ухвалою позивачу було надано строк для надання витребуваних судом доказів, а саме десять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали. Копія ухвали від 02.03.2023 була отримана позивачем 14.03.2023 засобами поштового зв`язку, що підтверджується підписом представника позивача у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення. Витребувані документи від позивача до суду не надійшли. Надіслана повторно копія ухвали від 02.03.2023 була отримана позивачем 27.04.2023 засобами поштового зв`язку, що підтверджується підписом представника позивача у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення. Витребувані документи від позивача до суду не надійшли. Від відповідача до суду надійшло клопотання, зареєстроване у суді 17.04.2023 за вх. № 2585/23 про призначення почеркознавчої експертизи. Позивач, якого про дату, час і місце розгляду справи, було повідомлено належним чином засобами поштового зв`язку,що підтверджується підписом представника позивача у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив. При цьому, матеріали позовної заяви містять клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у відзиві на позовну заяву та заявах по суті справи. У зв`язку із не виконанням позивачем ухвали від 02.03.2023 просив не розглядати клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи. У задоволені позову просили відмовити у повному обсязі. Заслухавши відповідача та її представника, врахувавши позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, надавши оцінку доказам у справі,виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні документів, наданих учасниками справи, судом відзначається таке. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. За умовами ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем разом з позовною заявою, окрім розрахунку заборгованості станом на 31.10.2022, виписки з 12.08.2019 по 31.10.2022, копії паспорта [PERSON] , надані у копіях: - анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.04.2011 із зазначенням підписанта - [PERSON] ; - додаткова угода від 12.08.2019 до договору SAMDN52000128566659 із зазначенням підписанта - [PERSON] ; - додаток до додаткової угоди від 12.08.2019 до договору SAMDN52000128566659 (графік погашення) із зазначенням підписанта - [PERSON] ; - заява на заміну персональних даних клієнта Приват-Банк [PERSON] від 13.12.2013. Крім того, матеріали позовної заяви містять посилання на кредитний договір SAMDN52000128566659 від 13.12.2013, однак його оригіналу чи копії додатки до позову не містять. Відповідно до умов ч. 6 ст. 195 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. На виконання ухвали суду від 02.03.2023 позивачем не надано суду оригінали зазначених вище письмових доказів, з огляду на це ці докази до уваги судом не беруться. Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Надані позивачем розрахунок заборгованості станом на 31.10.2022, виписка з 12.08.2019 по 31.10.2022, копія паспорта [PERSON] не є достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Жодних інших, окрім наведених вище доказів, які б відповідали вимогам ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України позивачем суду не надано. З огляду на зазначені вище обставини справи та наведені положення цивільного процесуального законодавства суд констатує, що позивачем не надано суду достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин,на які він посилається обґрунтовуючи свої вимоги, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги не надання позивачем доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, - суд дійшов висновку, що такі вимоги позивача є не обґрунтованими та не доведеними, а тому у їх задоволені слід відмовити з урахуванням наведених вище мотивів, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ.

Outcome: dismissed