Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Національного університету «Запорізька політехніка» про визнання протиправним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору № 386-К від 27 липня 2022 року, поновлення дії трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування поданого цивільного позову зазначено, що [PERSON] працює за трудовим договором у Національному університеті «Запорізька політехніка» на посаді професора кафедри «Обладнання та технологія зварювального виробництва». У липні 2022 року керівництвом Національного університету «Запорізька політехніка» [PERSON] було запропоновано написати заяву про надання відпуски без збереження заробітної плати за власним бажанням, на що позивач відмовився. У подальшому, позивач вказує, 27 липня 2022 року ректором Національного університету «Запорізька політехніка» було видано наказ № 386-к «Про призупинення дії трудового договору» з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року, з яким позивач був ознайомлений 29 липня 2022 року. Виходячи із вищенаведеного, позивач вказує, що даний наказ відповідача є незаконним, необґрунтованим і таким, що порушує його конституційні права, і тому позивач звернувся з цивільним позовом до суду з метою захисту своїх прав, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ректора Національного університету «Запорізька політехніка» від 27 липня 2022 року № 386-к «Про призупинення дії трудового договору» в частині, що стосується позивача [PERSON] ; поновити дію трудового договору, укладеного між позивачем [PERSON] та Національним університетом «Запорізька політехніка», оформленого наказом № 410-К від 01.09.2017 року; стягнути з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу на момент розгляду справи; допустити негайне виконання судового рішення; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 серпня 2022 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.29). 29 вересня 2022 року від представника відповідача Національного університету «Запорізька політехніка» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, так як оспорюваний наказ є правомірним та виданий у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ від 15.03.2022 року. Окрім того, у відзиві також вказано, що відповідач не мав можливості надавати позивачу навчальну роботу (лекції, лабораторні, практичні, семінарські заняття), а позивач не мав можливості її виконувати в період з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року (а.с.37-43). Крім того, 29 вересня 2022 року від представника відповідача Національного університету «Запорізька політехніка» на адресу суду надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, в якій останній просить залучити до участі у справі Первинну профспілкову організацію Національного університету «Запорізька політехніка» (адреса: місто Запоріжжя, вулиця Жуковського, будинок № 64). Дане клопотання обґрунтоване тим, що рішення у даній справі може вплинути на права, свободи та інтереси профспілки, а також вказує, що під час призупинення дії трудового договору з позивачем [PERSON] було дотримано всіх умов, що встановлені законодавством, і як наслідок це було зафіксовано Первинною профспілковою організацією та оформлено протоколом № 28 від 19.07.2022 року ( а.с.65-66). 07 жовтня 2022 року від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відповідно до своїх функціональних обов`язків та розпоряджень керівництва університету, на позивача було покладено ряд завдань, таких як: виконання наказу ректора № 223 від 13.07.2022 року «Щодо ведення діловодства у структурному підрозділі»; виконання наказу ректора «Про проведення огляду структурних підрозділів університету»; підготовка приміщень і обладнання кафедри до нового 2022/2023 навчального року; участь у проведенні вступної компанії 2022/2023 навчального року; виконання плану роботи кафедри на навчальний рік; виконання плану наукової роботи кафедри на календарний рік; підготовка повного комплексу обліково-звітних документів з навчальної і методичної роботи; забезпечення повноцінного наповнення Системи дистанційного навчання Національного університету «Запорізька політехніка» всіма курсами навчальних дисциплін згідно навчальних планів освітньо-професійних/освітньо-наукових програм. Про наявність даних трудових обов`язків позивач повідомив відповідача, а тому позивач стверджує, що в даний оспорюваний період, останній мав можливість виконувати покладені на нього трудові обов`язки, а тому позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі (а.с.75-77). 16 грудня 2023 року до канцелярії суду від представника Національної професійної спілки «Прометей» надійшло клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Дане клопотання обґрунтоване тим, що з 01.08.2022 року позивач по справі [PERSON] є членом даної профспілки, а отже даний позов прямо стосується прав, обов`язків та законних інтересів профспілки (а.с.96-99). Також, 20 грудня 2023 року до канцелярії суду від представника Національної професійної спілки «Прометей» надійшло аналогічне клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Дане клопотання обґрунтоване тим, що з 01.08.2022 року позивач по справі [PERSON] є членом даної профспілки, а отже даний позов прямо стосується прав, обов`язків та законних інтересів профспілки (а.с.134-137). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 березня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача Національного університету «Запорізька політехніка» про залучення до участі у справі в якості третьої особи Первинної профспілкової організації Національного університету «Запорізька політехніка», яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, було відмовлено та у задоволенні клопотання Національної професійної спілки «Прометей» про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, також було відмовлено (а.с.166-167). 17 березня 2023 року до канцелярії суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та уточнення позовних вимог, в якому позивач вказує своє право на отримання виплати за період з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року. Окрім того, позивач зазначає, що 16 березня 2023 року відповідач перерахував на користь позивача заробітну плату за оскаржуваний період в розмірі 13996,69 грн., а тому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ректора Національного університету «Запорізька політехніка» від 27 липня 2022 року № 386-к «Про призупинення дії трудового договору» в частині, що стосується позивача [PERSON] ; поновити дію трудового договору, укладеного між позивачем [PERSON] та Національним університетом «Запорізька політехніка», оформленого наказом № 410-К від 01.09.2017 року; стягнути з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 серпня 2022 року по 16 березня 2023 року в розмірі 187557,60 грн.; стягнути з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача раніше сплачений судовий збір в розмірі 992,00 грн.; допустити негайне виконання судового рішення (а.с.171-173). Того ж дня, представником відповідача Дєєвим М.В. до матеріалів справи було долучено копію наказу № 136-к «Про кадрові питання» від 13 березня 2023 року (а.с.176). У подальшому, 23 березня 2023 року представником відповідача Дєєвим М.В. до матеріалів справи було долучено копію відомості за березень 2023 року на ім`я [PERSON] та копії платіжних інструкцій (а.с.182, 183, 184, 185, 186). 28 березня 2023 року до канцелярії суду від представника відповідача Дєєва М.В. надійшли письмові пояснення (в порядку статті 43 ЦПК України) у відповідь на заяву позивача про розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та уточнення позовних вимог, де вказано, що 13 березня 2023 року відповідач наказом № 136-к виключив позивача з додатку на наказу № 386-к від 27.07.2022 року, яким дія трудового договору призупинялася для цілої низки працівників, а отже представник відповідача вказує, що [PERSON] вважається таким, дія трудового договору якого не призупинялась. Разом з тим, після виключення позивача з відповідного додатку до наказу № 386-к від 27.07.2022 року у цьому додатку залишаються працівники, дія наказу на яких залишається. Щодо поновлення дії трудового договору, представник відповідача зазначає, що оскаржуваним наказом було встановлено конкретний строк його дії, який закінчився 24.08.2022 року, після чого позивач приступив до своїх обов`язків. А отже, представник відповідача зазначає, що дана вимога є безпідставною, так як у подальшому 31 серпня 2022 року [PERSON] було звільнено з роботи, у зв`язку із закінченням дії строкового договору. Також, представник відповідача, заперечуючи проти вимог, викладених в уточненій позовній заяві, зазначає, що вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 01.09.2022 року по 16.03.2023 року не підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час дії роботодавця щодо видання оскаржуваного наказу не визнані протиправними, у встановленому порядку оскаржуваний наказ не визнано незаконним, а підстави для виплати заробітної плати на період дії оскаржуваного наказу були відсутні, то затримка розрахунку, на якій наполягає позивач, не мала місця. Представник також вказує, що на момент розрахунку при звільненні, позивачеві були виплачені всі належні до виплати суми. Обов`язок виплатити середній заробіток за 17 робочих днів серпня 2022 року виник у Національного університету «Запорізька політехніка» тільки 13 березня 2023 року, після внесення змін до наказу № 386-к. Наступного дня 14 березня 2023 року була складена відомість на виплату належної суми, 15 березня 2023 року платіжні інструкції надійшли до банку, а 16 березня 2023 року кошти були виплачені позивачеві. Тому, виходячи із вищенаведеного, представник відповідача просить суд позовні вимоги позивача залишити без задоволення (а.с.187-190). 31 березня 2023 року до канцелярії суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку та уточнення позовних вимог, в якій позивач вказує, що 16 березня 2023 року відповідач перерахував на користь позивача заробітну плату за оскаржуваний період в розмірі 13996,69 грн., а тому з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 вересня 2022 року по 16 березня 2023 року. Таким чином, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ректора Національного університету «Запорізька політехніка» № 386-к від 27 липня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» в частині, що стосується позивача [PERSON] ; поновити дію трудового договору, укладеного між позивачем [PERSON] та Національним університетом «Запорізька політехніка», оформленого наказом № 410-К від 01.09.2017 року; стягнути з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року в розмірі 9490,00 грн.; стягнути з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку з 01 серпня 2022 року по 16 березня 2023 року в розмірі 187557,60 грн.; стягнути з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача раніше сплачений судовий збір в розмірі 992,00 грн.; допустити негайне виконання судового рішення (а.с.191-194). 10 квітня 2023 року до канцелярії суду від представника відповідача Дєєва М.В. надійшли письмові пояснення (в порядку статті 43 ЦПК України) у відповідь на заяву позивача про розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та уточнення позовних вимог, де вказано, що ознайомившись із заявою позивача від 31 березня 2023 року, відповідач вважає за необхідне скористатись своїм правом, передбаченим ст. 43 ЦПК України, та надати додаткові пояснення суду щодо нової вимоги позивача, що стосується стягнення з Національно Університету «Запорізька політехніка» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року в розмірі 9 490,00 грн. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначає, що відповідачем 16 березня 2023 року була проведена виплата середнього заробітку за 17 робочих днів серпня 2023 року у розмірі 13996,69 грн., яка була обрахована, виходячи з вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Так, у червні 2022 року [PERSON] відпрацював 21 робочий день, і за фактично відпрацьований час йому нарахували 21235,31 грн. (не врахувавши відповідно до вимог підп. «б» п. 4 та абз. 2 п. 4 згаданого «Порядку обчислення середньої заробітної плати» допомогу на оздоровлення та відпускні). У липні 2022 року [PERSON] відпрацював 5 робочих днів, і за фактично відпрацьований час йому нарахували 5299,89 грн. (не врахувавши відповідно до вимог підп. «г» п. 4, підп. «б» п. 4, та абз. 2 п. 4 згаданого «Порядку обчислення середньої заробітної плати» премію, допомогу на оздоровлення та відпускні). Таким чином, середній заробіток складає: (21235,31 + 5 299,89)?(21 + 5) = 26535,20 ? 26 = 1020,584 грн./день. Виплаті за 17 робочих днів серпня підлягає сума: 1 020,584 х 17 = 17 349,93 грн. Після утримання 18 % ПДФО та 1,5 % військового збору виплаті підлягає 13966,69 грн. і саме така сума була виплачена 16 березня 2023 року на виконання наказу № 136-к від 13 березня 2023 року. Отже, підсумовуючи усе вищевикладене, представник відповідача приходить до висновків про необґрунтованість та недоведеність заяви позивача від 31.03.2023 року, а тому просить суд позовні вимоги позивача залишити без задоволення (а.с.203). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1111006 від 08.02.2023 року (а.с.157), не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання позивач і його представник були повідомлені судом своєчасно та належним чином (а.с.198, 199). В той же час, представником позивача було подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги, які викладені у заяві від 31 березня 2023 року підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.204), аналогічна заява надійшла від позивача [PERSON] (а.с.205). Представник відповідача Національного університету «Запорізька політехніка» - адвокат Дєєв М.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1103502 від 07.11.2022 року (а.с.87), будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання (а.с.200), до суду також не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому, представник відповідача - адвокат Дєєв М.В. надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, без фіксації судового засідання технічними засобами, та просить врахувати пояснення від 10 квітня 2023 року під час винесення рішення (а.с.206). Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки [PERSON] працює за строковим трудовим договором в Національному університеті «Запорізька політехніка» на посаді професора кафедри «Обладнання та технології зварювального виробництва». Строк дії договору по 31.08.2022 року (а.с.10-15). 27 липня 2022 року ректором Національного університету «Запорізька політехніка» було видано наказ № 386-к «Про призупинення дії трудового договору» з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року, з яким [PERSON] був ознайомлений 29 липня 2022 року та копія якого разом із витягом з даного наказу міститься в матеріалах справи (а.с.16-18, 19). Із змісту копії заяви [PERSON] від 01 серпня 2022 року вбачається, що позивач повідомляє Національний університет «Запорізька політехніка», що він в змозі виконувати покладені на нього трудові обов`язки та не бачить підстав для призупинення дії трудового договору (а.с.20). Відповідно до копії довідки № 227/02.12.22 р., яка видана Національним університетом «Запорізька політехніка» [PERSON] , вбачається, що за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року заробіток позивача складає: всього сума заробітку 278166,63 грн.; середньомісячний заробіток - 23180,55 грн.; середньомісячний заробіток на 1 календарний день - 813,35 грн. (а.с.95). Із змісту Витягу з наказу № 422-К від 22.08.2022 року, який винесений ректором Національного університету «Запорізька політехніка» «Про кадрові питання», вбачається, що [PERSON] , професора кафедри «Обладнання та технологія зварювального виробництва», 31.08.2022 року, у зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору, п. 2. ст. 36 КЗпП України, - звільнено. Компенсація за 10 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Підстава: наказ про прийом № 410-К від 01.09.2017 року (а.с.174). 13 березня 2023 року ректором Національного університету «Запорізька політехніка» було видано наказ № 136-к «Про кадрові питання», зі змісту якого вбачається, що у зв`язку зі зміною обставин, які викликали прийняття наказів від 27 липня 2022 року № 386-к та № 388-к внесено зміни в додатки до зазначених наказів, виключивши із додатків до наведених наказів наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; Начальника відділу кадрів Олену Бенько зобов`язано вжити заходи щодо ознайомлення з наказом вищевказаних працівників з використанням всіх можливих засобів електронних комунікаційних мереж, у т.ч. електронних (поштою, електронною поштою, телефоном тощо) (наказ від 04.08.2022 року № 242); Відділ бухгалтерського обліку та звітності зобов`язано провести нарахування та виплату середнього заробітку за 17 робочих днів серпня 2022 року, передбачених ст. 571 пункту 1 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року № 2145-VIII за рахунок коштів спеціального фонду (а.с.176). Відповідно до копії відомості за березень 2023 року через систему «Ощадбанк» Національний університет «Запорізька політехніка» 14 березня 2023 року здійснила перерахування на ім`я [PERSON] , на поточний особистий рахунок [NUMBER] на суму 13966,69 грн. (а.с.182). Згідно платіжної інструкції № 710 від 14 березня 2023 року, Національний університет «Запорізька політехніка» перерахував суму 3122,99 грн. на рахунок отримувача UA818999980333149340000008479, призначення платежу: 101; 02070849; КПКВК 2201160 КЕКВ 2282 Утр.подат. з доход. фіз. осіб з ЗП [PERSON] по терм. випл. у 03.23, відпов. нак. № 136-к/13.03.23, перер. до бюдж. повн. (а.с.183). Згідно платіжної інструкції № 711 від 14 березня 2023 року, Національний університет «Запорізька політехніка» перерахував суму 260,25 грн. на рахунок отримувача UA728999980313050063000008001, призначення платежу: 101; 02070849; КПКВК 2201160 КЕКВ 2282 Утр. 1.5 % військ. зб. з дох. фіз. ос. з ЗП [PERSON] по терм. випл. у 03.23, відпов. нак. № 136-к/13.03.23, пер. до бюдж. повн. (а.с.184). Згідно платіжної інструкції № 713 від 14 березня 2023 року, Національний університет «Запорізька політехніка» перерахував суму 13966,69 грн. на рахунок отримувача [NUMBER] , призначення платежу: 2201160;2282; ЗП [PERSON] по терм. випл. у 03.23, відпов. нак. № 136-к/13.03.23, для зарахування на ос/рах робітн., зг відом. Та дог. № 115-юр/01.01.2012; без ПДВ (а.с.185). Згідно платіжної інструкції № 714 від 14 березня 2023 року, Національний університет «Запорізька політехніка» перерахував суму 3816,98 грн. на рахунок отримувача UA198999980000355679201020801, призначення платежу: *101; [NUMBER] ; КПКВК 2201160 КЕКВ 2282 нарах.єдин.соц.внеску 22 % на з ЗП [PERSON] по терм. випл. у 03.23, відпов. нак. № 136-к/13.03.23 (а.с.186). Відповідно до копії розрахункового листа за 6.2022 року № 3859 на ім`я [PERSON] , вбачається нарахування за червень 2022 року в загальній сумі 41588,71 (а.с.207). Відповідно до копії розрахункового листа за 7.2022 року № 3859 на ім`я [PERSON] , вбачається нарахування за липень 2022 року в загальній сумі 15056,04 (а.с.207). Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Проаналізувавши долучені сторонами докази, судом встановлено, що предметом даного спору виступає наказ ректора Національного університету «Запорізька політехніка» № 386-к від 27 липня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» в частині, що стосується позивача [PERSON] , за період з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року. Крім того, як наслідок призупинення дії даного трудового договору, законною є вимога позивача щодо стягнення заробітної плати за вказаний вище період. Проте, під час розгляду справи судом, відповідачем був винесений наказ № 136-к «Про кадрові питання» від 13 березня 2023 року, зі змісту якого вбачається, що, у зв`язку зі зміною обставин, які викликали прийняття наказів від 27 липня 2022 року № 386-к та № 388-к внесено зміни в додатки до зазначених наказів, виключивши із додатку до наказу № 386-к позивача [PERSON] . Окрім того, відповідно до змісту даного наказу, було зобов`язано Відділ бухгалтерського обліку та звітності провести нарахування та виплату середнього заробітку за 17 робочих днів серпня 2022 року, передбачених ст. 571 пункту 1 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року № 2145-VIII за рахунок коштів спеціального фонду, та, відповідно до долучених представником відповідача платіжних доручень, суд вбачає, що позивачу було сплачено заробітну плату за вищевказаний оспорюваний період, та сплачені відповідні збори, встановлені законом. Вказані обставини, на підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки не заперечуються і визнаються сторонами у справі. Тому позовні вимоги, які були уточнені позивачем 31 березня 2023 року, про визнання протиправним та скасувати наказу ректора Національного університету «Запорізька політехніка» № 386-к від 27 липня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» в частині, що стосується позивача [PERSON] , не підлягають задоволенню, через відсутність предмету спору. Окрім того, судом встановлено на підставі інформації, які міститься у трудовій книжці [PERSON] , укладений строковий трудовий договір між ним та Національним університетом «Запорізька політехніка» діє по 31.08.2022 року (а.с.15), та, відповідно до копії Витягу з наказу № 422-К від 22.08.2022 року, який винесений ректором Національного університету «Запорізька політехніка» «Про кадрові питання», вбачається, що [PERSON] , професора кафедри «Обладнання та технологія зварювального виробництва», 31.08.2022 року, у зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору, п. 2. ст. 36 КЗпП України, звільнено (а.с.174). Отже, позовна вимога про поновлення дії трудового договору, укладеного між позивачем [PERSON] та Національним університетом «Запорізька політехніка», оформленого наказом № 410-К від 01.09.2017 року, також не підлягає задоволенню, у зв`язку з припиненням дії строкового трудового договору. Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.08.2022 року по 23.08.2022 року в розмірі 9490,00 грн., суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачем була проведена виплата середнього заробітку за 17 робочих днів серпня 2022 року у розмірі 13996,69 грн. Позивачем [PERSON] підтверджено, що виплату позивачу грошових коштів у розмірі 13996,69 грн. було здійснено, але вже під час розгляду справи по суті (а.с.171, 191). Дана оспорювана сума була обрахована, виходячи з вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Відповідно до підпункту б) пункту 4 розділу ІІІ вказаного вище Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Абзацом 2 пункту 4 розділу ІІІ вищевказаного Порядку також вказано, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Окрім того, відповідно до вимог підпункту г) пункту 4 розділу ІІІ зазначеного Порядку, вбачається, що премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності). Отже, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо того, що у червні 2022 року [PERSON] відпрацював 21 робочий день, і за фактично відпрацьований час йому нарахували 21235,31 грн. (не врахувавши відповідно до вимог підпункту б) пункту 4 та абзацу 2 пункту 4 згаданого «Порядку обчислення середньої заробітної плати» допомогу на оздоровлення та відпускні). Також, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо того, що у липні 2022 року [PERSON] відпрацював 5 робочих днів, і за фактично відпрацьований час йому нарахували 5299,89 грн. (не врахувавши відповідно до вимог підпункту г) пункту 4, підпункту б) пункту 4, та абзацу 2 пункту 4 згаданого «Порядку обчислення середньої заробітної плати» премію, допомогу на оздоровлення та відпускні). Таким чином, середній заробіток складає: (21235,31 + 5 299,89)?(21 + 5) = 26535,20 ? 26 = 1020,584 грн./день. Виплаті за 17 робочих днів серпня підлягає сума: 1 020,584 х 17 = 17349,93 грн. Після утримання 18 % ПДФО та 1,5 % військового збору виплаті підлягає 13966,69 грн. і саме така сума була перерахована відповідачем 16 березня 2023 року на виконання наказу № 136-к від 13 березня 2023 року на особистий рахунок позивача [PERSON] . Отже, підсумовуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновків про необґрунтованість та недоведеність вимоги позивача щодо стягнення з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року в розмірі 9490,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку з 01 серпня 2022 року по 16 березня 2023 року в розмірі 187557,60 грн. необхідно зазначити наступне. Дана вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 01.09.2022 року по 16.03.2023 року не підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час дії роботодавця щодо видання оскаржуваного наказу не визнані протиправними, у встановленому порядку оскаржуваний наказ не визнано незаконним, а підстави для виплати заробітної плати на період дії оскаржуваного наказу були відсутні, то затримка розрахунку, на якій наполягає позивач, не мала місця. Суд також погоджується з позицією представника позивача, де він вказує, що на момент розрахунку при звільненні позивачеві були виплачені всі належні до виплати суми. Обов`язок виплатити середній заробіток за 17 робочих днів серпня 2022 року виник у Національного університету «Запорізька політехніка» тільки 13 березня 2023 року, після внесення змін до наказу № 386-к. Наступного ж дня 14 березня 2023 року була складена відомість на виплату належної суми, 15 березня 2023 року платіжні інструкції надійшли до банку, а 16 березня 2023 року кошти були виплачені позивачеві. Тому, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимоги позивача щодо стягнення з Національного університету «Запорізька політехніка» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку з 01 серпня 2022 року по 16 березня 2023 року в розмірі 187557,60 грн., оскільки дана вимога позивача не відноситься до предмету спору. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що: «підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань». Аналізуючи вищезазначене, враховуючи, що оскільки заробітна плата за оскаржуваний період у сумі 13966,69 грн., з урахуванням обов`язкових податків та зборів, була виплачена позивачу [PERSON] 16 березня 2023 року, тобто під час розгляду справи судом, проте позивач не звертався до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, а навпаки наполягав на розгляді справи по суті спору, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] . Окрім того, слід зазначити, що 31 березня 2023 року позивачем була подана уточнена позовна заява, в порушення вимог статті 49 ЦПК України. Відповідно до п. 2) ч. 2 статті 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; Відповідно до 3 статті 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: dismissed