Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 05.04.2023 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований у П?ядицькій сільській раді Коломийського району 29.08.2009, про що складено відповідний актовий запис за №16. Малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з відповідачем. Залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.08.2009 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Зазначає, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони втратили повагу та любов один до одного. Мають різні інтереси та погляди на життя, у них різні життєві позиції. Відповідач нехтує сімейними цінностями, через що між ними виникали сварки. Протягом останнього року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання фактично припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Вони проживають в різних населених пунктах та не підтримують відносин, як чоловік та дружина. Вказує на те, що відповідач проживає з іншим чоловіком та бажає виїхати за межі України разом з дітьми. Шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примирення між ними неможливе. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 27.04.2023. Позивач [PERSON] для участі в судовому розгляд не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить проводити судове засідання за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 05.09.2011 серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському районі Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що 29.08.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №16. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 14.04.2011 серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №191) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 19.05.2015 серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №225). Батьками дітей вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 109\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до висновків Верховного Суду у Постанові від 15.01.2020 (справа №200/952/18, провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В разі наявності такого спору між батьками суд має роз?яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. Також з врахуванням вищенаведеного, виходячи з тієї обставини, що вимогу про розірвання шлюбу заявлено саме [PERSON] , який і мав би ставити вимогу щодо залишення дітей до проживання з ним. Крім того жодних доказів на підтвердження того, що неповнолітні діти на момент розгляду справи проживають постійно з відповідачем суду надано не було, а позивач в даному випадку фактично не наділений правом вимоги щодо визначення місця проживання дітей з матір?ю, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині в задоволенні заявлених вимог, роз`яснивши сторонам право на звернення до суду з позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітньої дитини у разі виникнення спору. З урахуванням тієї обставини, що відповідач не ставить питання про зміну прізвища на дошлюбне, а позивач не наділений правом вимоги щодо визначення прізвища подружжя, суд не вбачає підстав для прийняття рішення в цій частині, що свою чергу не матиме наслідком неможливості використання прізвища « [PERSON] ». VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: partial