Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

У січні 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 9550 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] був укладений договір №211224-30629-10, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9550,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ«ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4,0% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Даний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому станом на 16.01.2023 заборгованість відповідача становить 36423,70 грн., яка складалася з наступного: 9550,00 гривень - заборгованості за кредитом; 7773,70 грн. - заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом за період з 24.12.2021 року по 23.01.2022 року; 19100,00 грн. - заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 4,0% за кожен день користування кредитом за періоду з 31.01.2022 року по 21.03.2022 року відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Проте, враховуючи той факт, що відповідач є військовослужбовцем, позивач просить стягнути з нього лише заборгованість по тілу кредиту у розмірі 9550,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2684 грн. та 9000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 01 лютого 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через Електронний суд надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] був укладений договір №211224-30629-10, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 9550,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів. Протягом цього періоду відповідно до п.1.2 Кредитного договору Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Разом з тим, відповідно до п.3.3 Кредитного договору у разі порушення строків повернення кредиту встановлених п.1.3, Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк (а.с.19-22). Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 16.01.2023 року загальна сума заборгованості [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить 36423,70 грн., яка складалася з: 9550,00 гривень - заборгованості за кредитом; 7773,70 грн. - заборгованості за нарахованими процентами; 19100,00 грн. - заборгованості за нарахованими процентами згідно п.3.3 Договору. При цьому, сума заборгованості [PERSON] за Договором № 211224-30629-10 від 24.12.2021 до стягнення в судовому порядку становить 9950,00 грн. (а.с.30). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання належним чином відповідачем зобов`язань за кредитним договором, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 02/06/2022 від 02.06.2022 року про надання юридичних послуг, Акт приймання-передачі наданих послуг №21/1 від 22.12.2022 року до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022. Проте, у зазначеному Акті відсутня інформація про надання юридичних послуг адвокатом Руденком К.В. по боржнику [PERSON] . Таким чином, у задоволенні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 9000 грн. на правову допомогу слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: approved