Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін різні погляди на життя та обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає. Шлюб існує тільки формально. Подружні відносини між сторонами припинилися з квітня місяця 2022 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про сімейне майно немає. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Окрім вимоги про розірвання шлюбу, позивачка також просить неповнолітню доньку, [PERSON] , 2008 року народження, залишити проживати з нею, а також після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивачки надійшла заява, в яких вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином на адресу його місця проживання ( [ADDRESS] ), однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року Виконавчим комітетом Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2007. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, відповідач не надав заперечень, що дочка [PERSON] , [INFO] залишиться проживати разом з позивачкою, суд вважає за можливе залишити проживати дитину разом з матір`ю.

Outcome: approved