Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

13 квітня 2023 року представник позивача [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 24 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №398. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Сімейне життя з відповідачем не склалось. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги, а позивач не може працювати так, як доглядає за дитиною. Джерел доход, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вона немає. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як дружини у розмірі 1/4 частики з усіх видів його заробітку, починаючи з 03 січня 2023 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на матері неповнолітньої дитини в розмірі 124750,00 грн., починаючи стягнення з 10.07.2022 року і по 10.01.2023 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 8000,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача. 13 квітня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 08 травня 2023 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська представником позивача подано уточнену та доповнену позовну заяву. 09 травня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача [PERSON] надійшли заяви з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує частково, позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів на утримання матері дитини в розмірі 124750 грн. просить залишити без задоволення. Від відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 24 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №398 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружна, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу, вказаний висновок кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи дійсні обставини справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу, сплачуючи на її утримання аліменти у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13 квітня 2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] . Згідно вимог ч.1 ст.79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З приводу вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положенням статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №03012301 від 03.01.2023 року, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1037653, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2436, рахунок-фактуру на оплату послуг адвоката за договором про надання правничої (правової) допомоги №03012301 від 03.01.2023 року на 8000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №03012301/2 від 03.01.2023 року про сплачу [PERSON] адвокату суми у розмірі 8000,00 грн. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №03012301 від 03.01.2023 року, акт прийому послуг адвоката на 8000,00 грн. Оскільки від відповідача в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також факт визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 8000,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial