Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

30 березня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором з розподілу природного газу, яка станом на 28 лютого 2023 року, складає 3259,84 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2648, 00 грн. зі сплати судового збору при подачі позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню), та є оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ). Положеннями пункту глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що суб`єкти ринку природного газу (в тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільчих систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, який є публічним. За цим Договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені у договорі. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у нього об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання, підписаної споживачем заяви-приєднання до цього Договору, яку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з вимогами Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються останнім рівномірними частками протягом календарного року. Вказана річна замовлена потужність визначається оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року. Відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифами, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з врахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Такий тариф є обов`язковим для сторін Договору з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Згідно з умовами Типового договору місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ, що підтверджується заявою приєднанням до договору розподілу природного газу, випискою з бази даних АТ "Івано-Франківсьгаз" інформацією про стан розрахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2019 року, робочими листками контролера. При цьому, відповідачу оператором ГРМ було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту споживання: 80.68 м3 за кожен місяць на період з січня 2021 по 31 грудня 2021 року включно; 94,95 м3 за кожен місяць на період з січня 2022 по 31 грудня 2022 року включно; 121,75 м3 за кожен місяць на період з січня 2023 по 31 грудня 2023 року включно. Про фактичний обсяг споживання природного газу споживача було поінформовано в платіжному документі - рахунку. Оскільки відповідачем не виконано зобов`язання згідно з умовами Типового договору розподілу природного газу та не проведено розрахунки за надані послуги в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором, добровільно, то АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" змушене звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 03 квітня 2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (з повідомленням) сторін, перше судове засідання призначено на 01 травня 2023 року. 24 квітня 2023 року через систему "Електронний суду" представником відповідача - адвокатом Захаріївим Б. Д. була направлена зустрічна позовна заява в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення 1159,96 гривень, як безпідставно набутих коштів за послугу з розподілу природного газу. Ухвалою суду від 01 травня 2023 року було прийнято до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення 1159,96 грн., як безпідставно набутих коштів за послугу з розподілу природного газу та об`єднано в одне провадження з цивільною справою за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз" до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу. В зустрічному позові представник відповідача зазначає, що не перебуваючи у будь-яких правовідносинах з АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", згідно квитанції від 13 лютого 2020 року [PERSON] помилково сплатила на користь позивача 151,16 грн.; згідно квитанції від 18 березня 2020 року помилково сплатила на користь позивача 79,00 грн.; згідно квитанції від 16 квітня 2020 року помилково сплатила на користь позивача 148,00 грн.; згідно квитанції від 13 червня 2020 року помилково сплатила на користь позивача 151,00 грн.; згідно квитанції від 14 серпня 2020 року помилково сплатила на користь позивача 186,00 грн.; згідно квитанції від 10 жовтня 2020 року помилково сплатила на користь позивача 347,00 грн.; згідно квитанції від 08 січня 2021 року помилково сплатила на користь позивача 97,80 грн.; Всього за вказаний період [PERSON] помилково сплатила на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" - 1159, 96 грн. В зв`язку із цим, 07 січня 2022 року [PERSON] подала заяву до АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", відповідно до якої вимагала повернути безпідставно отримані кошти, однак грошові кошти їй повернуті не були. В додаткових поясненнях від 30 травня 2023 року представник відповідача - адвокат Захаріїв Б.Д. вважає вимоги за первісним позовом є безпідставні. Відповідач [PERSON] не одержувала і не підписувала заяву-приєднання до договору розподілу природного газу та такий договір з позивачем з [PERSON] укладено не було, а тому у неї не виникало зобов`язання перед позивачем. Просив суд відмовити у задоволенні первісного позову, як безпідставного та задовольнити зустрічний позов за яким стягнути АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти у розмірі - 1159, 96 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою присвоєно номер особового рахунку N [NUMBER] . Відповідач фактично споживає природній газ та сплачує його вартість, що підтверджується письмовими доказами (а.с.6-9). Факт споживання природного газу [PERSON] не заперечувала. Проте відповідач заперечувала існування між нею та АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" договірних правовідносин щодо надання і споживання послуг з розподілу природного газу. АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року N 852, в межах території Івано-Франківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз". [PERSON] як споживач природного газу, не здійснювала оплату за надані послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з чим, згідно із наданим Оператором ГРМ розрахунком, у нього утворилася заборгованість за період з січня 2020 року до 28 лютого 2023 року у розмірі 3 259, 84 грн. (а.с.11). Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу". Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року N 852 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 31 травня 2019 року N 911) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Івано-Франківської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз". Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2022 року у справі N 717/341/21 (провадження N 61-20726св21). Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що оператором газорозподільної системи на території Івано-Франківської області на підставі відповідної ліцензії є АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", а [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому присвоєно номер особового рахунку N [NUMBER] , фактично споживає природний газ та сплачує його вартість, а тому суд приходить до висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Суд вважає, що акцептування відповідачем договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку N [NUMBER] та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також оплатою вартості спожитого газу постачальнику ТОВ ГК «Нафтогаз України». [PERSON] отримувала послуги з постачання природного газу, оплачувала їх, та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, та частково сплачувала вартість отриманих нею послуг. Заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", станом 28 лютого 2023 року складає 3 259,84 грн. Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" за період з січня 2020 року до 28 лютого 2023 року, відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року N 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу. З вищевикладеного встановлено, що між сторонами укладено типовий договір розподілу природного газу, який є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк. Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку N [NUMBER] , перевірено судом та відповідач зазначеного розрахунку не спростував та своїх контррозрахунків не навів. Таким чином, фактом приєднання відповідача до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ, що підтверджується випискою з бази даних АТ "Івано-Франківськгаз" інформацією про використання природного газу відповідачем, фіксацією зміни показників та стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу з січня 2020 року, рахунками про оплату за розподіл природного газу. Позивач звертався до відповідача з досудовим попередженням про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу (а.с.10). Однак станом на час розгляду даної справи відповідач заборгованість не сплатив. Статтею 4 ЦПК України та статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, надавши докази на обґрунтування своїх вимог, які суд визнає належними та допустимими, при цьому відповідач, заперечуючи проти позову, не надав жодного доказу на обґрунтування своїх заперечень. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. п. 1 п. 7.4 р. VII Типового договору розподілу природного газу, споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 VIII Типового договору). За таких обставин позов акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу слід задовольнити в повному обсязі. В задоволені зустрічного позову представника адвоката Захаріїва Б.Д. в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про стягнення 1159,96 гривень, як безпідставно набутих коштів за послугу з розподілу природного газу, слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позов суд задовольнив повністю, з [PERSON] на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" слід стягнути 2684,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved