Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21124, вчинений 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 6778,00 гривень, згідно кредитного договору. В обґрунтування заявлених вимог постилалася на те, що 13 січня 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», правонаступником якого є ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено кредитний договір № 7896036, відповідно до умов якого кредитор надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 4000,00 гривень, зі сплатою 620 % відсотків річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 12 лютого 2020 року, на умовах визначених договором кредиту. 22 березня 2023 року позивачу стало відомо, що приватний виконавець Ніколаєнко І.М. 25 січня 2022 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису № 21124, вчиненого 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6778,00 гривень. Зі змісту виконавчого напису нотаріуса, який вчинено 26 листопада 2021 року, реєстр № 21124 вбачається, що строк платежу за кредитним договором настав і боржником допущено прострочення платежів; стягнення проводиться за період з 21 липня 2020 року до 01 червня 2021 року; сума заборгованості складає 6778,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1200,00 гривень; прострочена заборгованість за несплаченими процентами в розмірі 4128,00 гривень; прострочена заборгованість за пенею в розмірі 600,00 гривень; витрати понесені відповідачем по вчиненню виконавчого напису в розмірі 850,00 гривень; загальна сума стягнення складає 6778,00 гривень. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.М. прийняв рішення про зупинення діяльності приватного виконавця та на виконання вимог чинного законодавства, 07 лютого 2022 року уклав договір заміщення з приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О., отримав згоду стягувачів на передачу документів виконавчого провадження іншому. 21 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № [NUMBER]. На думку позивача, виконавчий напис № 21124, вчинений 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. з грубими порушеннями норм чинного законодавства і, як наслідок, є таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі, а отже виконавче провадження щодо його виконання є неправомірним, зважаючи на наступне. Нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Кредитний договір укладений в простій письмовій формі, а отже стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса є незаконним та вчинено з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому не підлягає виконанню. Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень, але позивач не отримувала від відповідача жодної вимоги про усунення порушень щодо погашення боргу, а отже заборгованість не може вважатися безспірною. Нотаріус вчинив виконавчий напис без перевірки доказів направлення такої вимоги позивачу, як наслідок відповідач здійснив "односторонній" розрахунок заборгованості, що також позбавило фінансову компанію обов`язку доведення безспірності боргу, його суми, факту прострочення. Також, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинна була отримати від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, вказані у виконавчому написі є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача без урахування думки та позиції позивача, а отже не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та відповідності дійсній сумі заборгованості. Приватному нотаріусу не було надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також доказів, що заборгованість заявлена у межах строку права вимоги. Вказане свідчить, що виконавчий напис № 21124, вчинений 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6778,00 гривень, вчинено із грубим порушенням вимог чинного законодавства. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2023 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 21124, вчиненого 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 6778,00 гривень (виконавче провадження № [NUMBER]) до розгляду судом справи по суті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів. У встановлений законом строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін; відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, реєстр № 21124 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору № 7896036 надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 13 січня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», правонаступником якого є відповідач та [PERSON] ; строк платежу за вказаним кредитним договором настав 12 лютого 2020 року; стягнення заборгованості проводиться за період з 21 липня 2020 року до 01 червня 2021 року; сума заборгованості складає 6778,00 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 1200,00 гривень; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 4128,00 гривень; прострочена заборгованість за пенею 600,00 гривень; витрати по вчиненню виконавчого напису 850,00 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. від 25 січня 2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. № 21124, вчиненого 26 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 6778,00 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. від 21 лютого 2022 року прийнято виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. № 21124, вчиненого 26 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 6778,00 гривень. В якості доказів суду надано: інформація про виконавче провадження № [NUMBER]; копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. від 25 січня 2022 року про арешт коштів боржника (ВП № [NUMBER]). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчена нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 7896036 від 13 січня 2020 року та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 21124 від 26 листопада 2021 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 21124 від 26 листопада 2021 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача. Щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до квитанції від 25 березня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 1073,60 гривень та на користь позивача, в рахунок відшкодування понесених судових витрат, суму судового збору в розмірі 536,80 гривень.

Outcome: approved