Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Керівник Сарненської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Рокитнівської селищної ради з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору сільськогосподарське приватне підприємство «Рокитне», в якому просить витребувати у відповідача на користь Рокитнівської селищної ради Сарненського району протирадіаційне укриття, що знаходиться за адресою с. Рокитне, вул. Соборна, 48-З, площею 647.9 кв. м., у приміщенні картоплесховища, загальною площею 678,9 кв.м. та стягнути судові витрати у сумі 2481 грн. на сплату судового збору під час подачі позову. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що Сарненською\~окружною прокуратурою\~встановлено порушення\~інтересів держави\~ під\~час передачі\~комунального майна у приватну власність, що полягає у наступному. [PERSON] з 05.11.2020 стала власником нерухомого майна-приміщення картоплесховища, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 03.01.2020 Рокитнівською сільською радою Рокитнівського району [PERSON] видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП «Колос» (майновий сертифікат) серії РВ № 00121036. КСП «Колос» 25.02.2000 реорганізовано у СГПП «Рокитне» шляхом ліквідації. СГПП є правонаступником останнього. 10.02.2020 [PERSON] , згідно акту прийому передачі основних засобів, передано картоплесховище, введене в експлуатацію 1973 року. Згідно із отриманої від Рокитнівської селищної ради інформації, за адресою Соборна (номер будови у позові не зазначено) знаходиться захисна споруда (протирадіаційне укриття під обліковим номером № 66767). Крім того, ту обставину, що по [ADDRESS] наявна захисна споруда підтверджує облікова картка, згідно якої балансоутримувачем ПРУ зазначено СГПП «Рокитне». Крім інформації, про наявність в по вул. Соборній захисної споруди (ПРУ) свідчить облікова картка, згідно якої балансоутримувачем є СГПП «Рокитне», ПРУ введене в експлуатацію у 1986 році, місткістю 700 чол., загальною площею 648 кв.м., яке у мирний час використовується як овочесховище. З посиланням на положення ч.12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України зазначає, що споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Відтак, захисна споруда не може відчужуватись із державної чи комунальної власності у приватну. Оскільки відповідач набула право власності супереч вимог закону, спірне майно підлягає витребуванню у останньої. З посиланням на положення ст. 387 ЦК України, зазначає, що власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна шляхом подачі віндикаційного позову можливе, якщо між власником і володільцем немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. 28.11.2022\~надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] заперечує позовні вимоги прокурора. Відповідач зазначає, що від 05.11.2020 саме вона є власником нерухомого майна приміщення картоплесховища по [ADDRESS] і заперечує, що набула його всупереч вимог закону. У заперечення позовних вимог зазначає наступне. 10.02.2020 між директором СГПП «Рокитне» Цісар В.П., уповноваженою особою співласників майна [PERSON] та відповідачем, як співвласником майна підписано акт прийому передачі основних засобів, згідно чого їй передано в якості майнового паю в натурі картоплесховище, інвентарний номер 4, рік придбання введення в експлуатацію 1973, балансовою вартістю 102496грн., залишковою вартістю - 10653 грн. Даному приміщенню присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту площа приміщення 678,9 кв.м., яке складається з приміщення картоплесховища площею 663,1 кв.м. та двох прибудов площею 40 кв.м і 37,9 кв.м. Позивач стверджує, що у своїй власності вона не має окремого приміщення, площею 647,9 кв.м., про витребування якого просить позивач. Належне їй нерухоме майно складається із трьох приміщень і жодне із них не можна ідентифікувати як протирадіаційне укриття як за площею, так і розташуванням. Рік введення в експлуатацію також не співпадає, тому, що належні їй приміщення введено в експлуатацію 1973 року, а ПРУ-1986 року. Також просить звернути увагу, що приміщення ПРУ по [ADDRESS] , а приміщення, яке належить їй по [ADDRESS] . Стверджує, що прокурором не надано доказів, що спірне приміщення перебувало у власності територіальної громади та перебувало на балансі СГПП «Рокитне», оскільки СГПП «Рокитне» заперечує факт перебування на його балансі протирадіаційного укриття. Посилається також на те, що відсутні докази того, що при передачі на баланс СГПП «Рокитне» були наявні об`єкти, що передаються, але не підлягають приватизації, а саме, документи, що підтверджують передачу на баланс СГПП протирадіаційного укриття. Крім того, відсутні акти перевірки, утримання, зберігання та використання державного майна, яке не увійшло до статусного фонду СГПП, реєстру державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства, технічного паспорта нежитлового приміщення із зазначенням плану експлікації приміщень та ін. На момент оформлення права власності на спірне приміщення картоплесховища, документів на підтвердження статусу об`єкта цивільного захисту у спірному приміщенні, реєстратору надано не було. Обгрунтовуючи свої заперечення положеннями БНіП 3.01.09-84 «Приймання в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд та їх утримання у мирний час» зазначає, що відповідно до п. 3.4. розділу 3 до позову не долучено встановлений перелік документації, які повинна мати захисна споруда, що експлуатується, зокрема, правила, паспорт, інструкції, журнали, формуляри тощо. Зміст паспорта сховища (ПРУ) має відповідати Додатку №1 до БНіП. Вказані документи вважає офіційно визначеними документами, що засвідчують статус захисної споруди. Заповнення, ведення та зберігання будь-яких інших документів на захисні споруди цивільної оборони, зокрема облікової картки БНіП не передбачав. Спірні правовідносини регулюються Закону України «Про приватизацію державного майна» у редакції, чинній на час дії правовідносин (зі змінами, внесеними Законом № 1863-ІУ від 24.06.2004), відповідно до п. «в» ч. 2 ст. 5 якого до переліку об`єктів загальнодержавного значення, які не підлягають приватизації, Законом № 1413-ІУ від 03.02.2004 включено захисні споруди цивільної оборони. При цьому, відповідно до ч. 6 цієї статті, зазначає, що перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затверджуються Верховною Радою України, за поданням Кабінету Міністрів України. Крім того, ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачає право власника на витребування майна від добросовісного набувача залежно від того, у який спосіб майно вибуло у його володіння. Нормою передбачено вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Одним із таких випадків є його вибуття поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння не з їхньої волі ( п.3 ч.1ст. 388 ЦК України). Оскільки майно вибуло із володіння первісного власника за його волею, то підстав для застосування положень п.3ч.1ст. 388 ЦК України щодо витребування спірних приміщень від добросовісного набувача немає. З цих підстав просить відмовити у позові. 07.12.2022 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор вважає поданий відзив необгрунтованим. Зазначає, що відповідач заперечує, що має у власності окреме приміщення, площею 647,9 кв.м., а те, приміщення картоплесховища, яке вона має у власності складається із 3 приміщень і жодне, з яких неможливо ідентифікувати як ПРУ за площею. На спростування заперечень відповідача, прокурор посилається на облікову картку ПРУ № [NUMBER] по вул. Соборна в с. Рокитне колишнього Рокитнівського району, балансоутримувачем котрого є СГПП «Рокитне», загальною площею 648 кв.м., та яке використовується у мирний час як овочесховище. 15.10.2020 на ім`я [PERSON] виготовила техпаспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно з цим техпаспортом, експлікація приміщень виробничого будинку А-1: 1) площею 32,3 кв.м., 2) 201,9кв.м., 3) 413,7кв.м. та 4) 31,0кв.м., всього по будівлі - 678,9кв.м. Виробничий будинок складається з приміщення картоплесховища (А-1), прибудови (В) та прибудови (В-1). Посилаючись на технічний паспорт на приміщення картоплесховища, вбачає, що ПРУ - не одне відокремлене приміщення, а включає в себе три сховища, площею 32,3кв.м., 201,9кв.м. та 413,7 кв.м., що загалом становить 674,9кв.м. і може займати частину приміщення, а відтак, заперечення не спростовують даних, що містяться в обліковій карточці та листах органу місцевого самоврядування. Згідно облікової картки ПРУ знаходиться по [ADDRESS] без зазначення номера будинку. У підтвердження факту знаходження споруди за адресою Соборна, 48-З с. Рокитне прокурор посилається на лист Рокитнівської селищної ради № 1755/03-18/22 від 22.08.2022 та рішення Рокитнівської сільської ради № 88 від 27.10.2020 «Про присвоєння поштової адреси». Посилаючись на додатки до листів Рокитнівської селищної ради від 22.07.2022 та ГУДСН в Рівненській області (Перелік захисних споруд цивільного захисту Рівненської області станом на 01.11.2021) по [ADDRESS] знаходиться ПРУ № 66767, балансоутримувачем якого є СГПП «Рокитне». Разом з тим, встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] зареєстровано приватний житловий будинок. Розбіжності у даті введення в експлуатацію пояснює тим, що на момент побудови будівлі картоплесховища у ній могло не бути ПРУ, а споруду цивільного захисту було створено і введено в експлуатацію пізніше, в 1986 році. Вважає, що твердження відповідача про те, що відсутні докази передачі на баланс СГПП «Рокитне» об`єкту, що не підлягає приватизації, зокрема ПРУ, акти перевірок не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що в обліковій карточці ПРУ № [NUMBER] міститься необхідна інформація щодо площі, місцезнаходження та балансоутримувача. Посилаючись на те, що документи, що стосуються споруд цивільного захисту населення , в т.ч. і ПРУ, відносяться до таких, яким присвоєно гриф «ДСК», тому не можуть бути долучені до позовної заяви. Разом з тим, прокурор звернувся із клопотанням про витребування у Сарненській РДА облікової картки, яке було задоволено. У судовому засіданні прокурор Ткачук Б.П. та представник органу місцевого самоврядування в особі Рокитнівської селищної ради - Лесковець А.П. підтримали позовні вимоги. Прокурор обґрунтував їх згідно поданого позову. Зазначив, що з 1986 року захисна споруда, передана у власність відповідачу в процесі розпаювання, є такою, що перевірялась на відповідність вимогам про протирадіаційне укриття та була включена у систему об`єктів цивільного захисту населення, які не можуть бути відчужені, бо не підлягають приватизації. Стверджує, що про цю обставину було відомо директору і керівник володів ситуацією. Акти обстеження споруди цивільного захисту проводились і у 2021 і у 2022 роках. Керівник повідомляла, що об`єкт перебуває на балансі. Насправді, всупереч Закону, об`єкт було включено для розпаювання. Питання щодо переліку майна, що не підлягало розпаюванню та приватизації розглядалось на зборах колективу, що вбачається із Протоколу №1 від 25.02.2000, однак приміщення картоплесховища, яке вміщувало в собі ПРУ відсутнє серед переліку такого майна. Відтак, було порушено процедуру розпаювання, оскільки майно, що не підлягало приватизації, було відчужено та передано [PERSON] , яка набула його у свою власність. Протирадіаційне укриття знаходиться в межах картоплесховища, переданого відповідачу та складається із 4 складових. З них, площа 3 кімнат сумарно відповідає площі ПРУ, яку зазначено у обліковій картці. Разом з тим, пояснив суду, що йому не відомо, на підставі яких документів чи дій вносились відомості до облікової картки та чи проводилась інвентаризація ПРУ. Просив задоволити позовні вимоги та витребувати протирадіаційне укриття у відповідача [PERSON] , стягнувши з неї судові витрати на сплату судового збору. Відповідач [PERSON] заперечила, що має у своєму володінні приміщення, яке відповідає вимогам протирадіаційного укриття і ніколи не знала, що таке було у колишньому колгоспі, а пізніше і у СГПП «Рокитне». Вказує, що на балансі було лише приміщення картоплесховища - з цегли, бетонні перекриття, дерев`яні двері, за яким ніхто не доглядав, не ремонтував, освітлення не працююче. Кошти на ремонт не передбачалися, також, з місцевого бюджету не виділялися. Приміщення нікого не цікавило. Про те, що картоплесховище є водночас захисною спорудою дізналась у 2022 році. Жодних означень у вигляді таблички на приміщенні чи на дверях, жодних документів про це не має, приміщення до 2022 року не перевірялося. Перша перевірка була у 2022 році, після чого отримала позов. На сьогодні приміщення відкрите для людей, але до нього ніхто не йде, воно не придатне, як сховище для людей. Просила відмовити у позові, так як відсутні документи про те, що належне їй картоплесховище є ПРУ. Доповнила, що під час розпаювання майна колишнього колгоспу членами СГПП на зборах власників, їх уповноважених та за участю комісій обговорювалися питання щодо майна, яке не підлягає приватизації. За результатами такого обговорення було затверджено два переліки основних засобів, один з яких містив ті основні засоби та об`єкти, які відповідно до закону, не підлягали паюванню та приватизації . В цей перелік картоплесховище не включено, а включено в інший - у той, де вказані об`єкти, які підлягали приватизації. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору сільськогосподарське приватне підприємство «Рокитне» Цісар В.П. заперечила щодо позву та повідомила суду, що перевірки протирадіаційного укриття у її господарстві не проводилися. Документів, про те, що на балансі СГПП знаходиться ПРУ немає і не було. Тому, картоплесховище було включено на законних підставах як майно, яке підлягало розпаюванню до списку під № 2. Просила відмовити у позові, позов прокурора вважає необґрунтованим, оскільки всі, наявні документи підтверджують, що передача картоплесховища відбувалась у законний спосіб. Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані письмові докази у підтвердження доводів та заперечень, встановив наступне. Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу відчуження споруди цивільного захисту населення, зокрема протирадіаційного укриття. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України, Кодексом цивільного захисту України та іншими. Відповідно до ч.1 ст.32 Кодексу цивільного захисту України, до захисних споруд цивільного захисту належить протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них ізолюючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості. Відповідно до ч. 4 ст. 32 цього Кодексу, для вирішення питань щодо укриття категорій населення, визначених частиною третьою цієї статті, центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд. Отже, захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту. Відповідно до положень ч.12 ст.32 Кодексу цивільного захисту України. споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Як визначено у ст. 5 Кодексу, порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема таким є Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 р. № 138. Цей Порядок\~визначає механізм\~створення,\~утримання фонду\~захисних споруд\~цивільного захисту\~(далі\~-\~захисні споруди),\~у тому\~числі споруд\~подвійного призначення\~та найпростіших\~укриттів,\~та ведення\~його обліку. Так, обліку підлягають усі захисні споруди, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття на території України незалежно від форми власності. Облік фонду захисних споруд ведеться у паперовому та електронному вигляді. Облік фонду захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі. Паперовий облік фонду захисних споруд здійснюється шляхом складення паспорта захисної споруди, облікової картки захисної споруди, ведення книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, зразки яких визначаються МВС. ( п.п. 15-18 Порядку) Паспорт та облікова картка захисної споруди складаються балансоутримувачем після прийняття в експлуатацію завершеної будівництвом захисної споруди або за результатами її технічної інвентаризації як об`єкта нерухомого майна. Облікова картка складається у трьох примірниках. З метою присвоєння захисній споруді облікового номера балансоутримувач захисних споруд подає районним, районним у м. Києві та Севастополі держадміністраціям, органам місцевого самоврядування, до повноважень яких належать питання створення та обліку захисних споруд на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць, три примірники карток, оригінали та дві завірені ними копії паспорта на кожну захисну споруду. ( п.20, 21 Порядку). До прийняття вказаного Порядку діяв Порядок використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 року №253. Перелік документації, які повинна була мати захисна споруда, до введення Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затв. постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 25\~березня 2009\~року №253 регламентувався положеннями БНіП 3.01.09-84 «Приймання в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд та їх утримання у мирний час» та наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 653 від 09 жовтня 2006 року «Про затвердження Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час», яким передбачено перелік документації, яка повинна бути заведена для забезпечення належного стану утримання захисної споруди. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є відповідачем у справі, є власником об`єкту нерухомого майна приміщення картоплесховища, з цегли, загальною площею 678,9 кв.м, розташованого в [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна складовими частинами об`єкта нерухомого майна є приміщення картоплесховища А-1, прибудова а, прибудова а1. Підставою для державної реєстрації є рішення органу місцевого самоврядування Рокитнівської сільської ради № 88 від 27.10.2020, свідоцтво серії РВ№00121036 від 03.01.2020, акт приймання-передачі нерухомого майна від 10.02.2020, технічний паспорт 76/2від 15.10.2020 (а.с. 39-40). З технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна вбачається, що на замовлення [PERSON] 15.10.2020 виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами Приміщення картоплесховища по [ADDRESS] . З експлікації приміщень виробничого будинку вбачається, що виробничий будинок під літерою А-1 є одноповерховим приміщенням, номер приміщень 1-4 з призначенням сховище, загальною площею 678,9 кв.м., основною площею приміщень 615,6\~кв.м.\~та \~допоміжною -\~63,3\~кв.м. (а.с. 35-38). З характеристики виробничого будинку вбачається, що приміщення картоплесховища А-1, 1973 року побудови, фундамент-бетон та перекриття - з/бетон, стіни-цегла, покрівля - шифер, вистою 5,30 м, площею основи ( забудови) - 663,1кв.м, об`ємом 3514 куб.м, забезпечене електрикою. Малими літерами позначено дві прибудови, висотою 4 м. кожна та площею 40, кВ.м., 37,9 кв.м., об`ємом, відповідно, 160 куб.м. та 152 куб.м. (а.с. 35-38). З а.с. 38 (технічний паспорт на виробничий будинок) суд вбачає графічне зображення одного приміщення 413 кв.м., та другого -31 кв.м., що в сукупності складає лише 444,7 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ № 00121036 від 03.01.2020 р., [PERSON] мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», відповідно до списку осіб, затвердженого зборами співвласників 25.02.2000р. у визначеному розмірі 10653 грн. (1,3633%) (а.с. 32). 10.02.2020 СГПП «Рокитне» в особі директора, уповноважена особа в інтересах інших співвласників майна та співвласник [PERSON] , яка виявила бажання одержати майновий пай в натурі в частині основних засобів на суму 10653 грн. отримала від СГПП картоплесховище інвентарний номер 4, рік придбання, введення в експлуатацію -1973, балансовою вартістю 102496 грн., коефіцієнт придатності 0,10%, залишковою /оціночною вартістю 10653,00 грн., що підтверджується актом прийому передачі основних засобів від 10.02.2020 (а.с. 33). Вартість картоплесховища згідно накладної № 26 від 10.02.2020 -10653,0 грн.(а.с. 34). Згідно інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нерухоме майно приміщення картоплесховища, право власності на яке закріплене за [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із рішення Рокитнівської сільської ради № 88 від 27 жовтня 2020 року, на підставі поданої [PERSON] заяви, приміщенню картоплесховища, яке знаходилось по [ADDRESS] . Таким чином, відповідач набула право власності на вище вказане майно в процесі розпаювання. У своєму позові прокурор зазначає, що 25.02.2000 КСП «Колос» реорганізовано у СГПП «Рокитне» шляхом ліквідації. В свою чергу, КСП «Колос» утворилось після ліквідації колгоспу «Ленінським шляхом» (протокол зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Ленінським шляхом» № 2 від 06.06.1992 року - а.с. 68, Статут колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» а.с. 78-92, історичні довідки та протокол загальних зборів колгоспників - а.с. 95-102). Вказану обставину сторони не заперечували. У протоколі\~№1\~від 25.02.2000\~загальних \~спільних зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» та учасників договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності-співвласників майна затверджено перелік майна, що не підлягає розпаюванню (об`єктів соціально-культурної сфери та сфери обслуговування), а також основні засоби основні засоби соціально-культурної сфери та сфери обслуговування та інші основні засоби на суму 2140868 грн., згідно з додатком, що не підлягає розпаюванню між членами КСП «Колос» (а.с.60). Крім того, зборами вирішено безоплатно передати таке майно на баланс Рокитнівської сільської ради (а.с. 62). З Акту прийому-передачі майна соціально-культурної сфери, сфери обслуговування та іншого майна громадянам-співвласникам учасникам Договору № 1 від 01.03.2000, що є Додатком № 1 до протоколу №1 від 25.02.2000 зборів Співвласників бувших членів КСП «Колос» вбачається, що голова правління КСП «Колос» передав, а уповноважена особа від імені співвласників майна прийняв майно -основні засоби, яке не підлягало розпаюванню та яке в подальшому передано в довірче управління СГПП «Рокитне» (а.с 156-158) Судом встановлено, що серед вказаного майна відсутні об`єкти нерухомості під назвою «картоплесховище, овочесховище чи протирадіаційне укриття». Натомість, приміщення картоплесховища вказано у рядку 14 Акту прийому-передачі майна, що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною власністю громадян - співласників учасників Договору №1 від 01.03.2000 року «Про спільне володіння, користування та розпорядження майном колишніх членів реорганізованого КСП «Колос» (додаток № 2 до протоколу від 25.02.2000 №1 зборів Співвласників бувших членів КПС «Колос» (а.с. 159-164). Роком введення в експлуатацію картоплесховища зазначено 1973 рік. Згідно наданої інвентарної картки обліку основних засобів № 52 К-п «Ленінським шляхом» (для будинків, споруд, форми № 27) картоплесховище с. Рокитне бригада №1 введено в експлуатацію у 1973 році, стіни, фундамент кам`яні, площа не вказана. Відомості щодо розміщення в приміщенні картоплесховища ПРУ відсутні (а.с.165). Згідно інформації СГПП «Рокитне» захисної споруди цивільного захисту № 66767 площею 648 кв.м., рік введення в експлуатацію -1986 на балансі господарства не значиться. Отже, серед досліджених доказів, будь-яких відомостей про те, що спірна будівля має призначення протирадіаційного укриття та відповідає таким характеристикам, у зв`язку з чим віднесена та взята на облік як будівля цивільного захисту населення не встановлено. З облікової карточки (учетной карточки рос. мовою) на протирадіаційне укриття, наданої Сарненською РДА на виконання ухвали суду від 14.03.2023, вбачається наявність протирадіаційного укриття, розташованого за адресою с. Рокитне, Ровенської (до переіменування) області та належного колгоспу «Ленінським шляхом» Держагропрому УРСР, що призначене для укриття колгоспників, місткістю 700 осіб, загальною площею 648 м2, кубатурою 3888, кількістю ходів 2, запасних виходів 1, дерев`яною герметизацією, природною системою забезпечення повітря, автономними системами енергопостачання та отоплення, каналізація та водопостачання відсутні. (а.с.203). \~ \~ \~ \~З облікової карточки протирадіаційного укриття за адресою Рівненська область, Рокитнівський район, с. Рокитне, вул. Соборна, вбачається що її балансоутримувачем є СГПП «Рокитне». ПРУ є окремо стоячим укриттям, конструкція залізобетон, рік введення в експлуатацію -1986, місткістю 700 чол., загальною площею 648 кв.м., загальна кубатура - 3800 куб.м., в мирний час використовується як овочесховище (а.с.204 ). \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що згідно технічного паспорту на картоплесховище, основна площа приміщення, яке перебуває у власності відповідача 615,6 кв.м. та допоміжна - 63,3кв.м. В той час, як згідно доводів прокурора, площа ПРУ має становити 648 кв.м. Вказану розбіжність прокурор пояснює тим, що площу ПРУ необхідно обчислювати і брати до уваги сумарно. Однак, суд не погоджується із таким твердженням, оскільки технічною документацію передбачено основну площу приміщення - 615,6 кв.м. та допоміжну 63,3 кв.м.. Посилання прокурора на те, що приміщення картоплесховища та ПРУ - не одне відокремлене приміщення, а включає в себе три сховища, площею 32,3кв.м., 201,9кв.м. та 413,7 кв.м., що загалом становить 674,9кв.м., тому ПРУ може займати частину приміщення не заслуговує на увагу, оскільки це є припущенням з посиланням на технічний паспорт, виготовлений відповідачем саме на виробниче приміщення, а не на захисну споруду, крім того, в паспорті не зазначено, що в картоплесховищі наявна захисна споруда. Не зазначено таких відомостей і під час державної реєстрації права власності. Оскільки, на спростування виявлених розбіжності та доводів відповідача прокурором не надано технічного паспорту на ПРУ чи інших документів, відтак, вказані суперечності у судовому засіданні не усунуто. Крім того, судом достовірно встановлено, що якщо приміщення картоплесховища побудоване та введено в експлуатацію у 1973 році, що підтверджується Інвентарною карткою обліку основних засобів № 52 К-п «Ленінським шляхом», а приміщення ПРУ введено в експлуатацію у 1986 році, то мав би бути окремий документ, який би підтверджував факт введення в експлуатацію захисної споруди -ПРУ. При цьому, жодних документів у підтвердження вказаного факту суду не надано. Згідно переліку захисних споруд цивільного захисту Рівненської області (Додаток до листа ГУДСНС України у Рівненській області) та узагальненої інформації щодо стану готовності захисних споруд цивільного захисту, наданої Рокитнівською селищною радою, захисна споруда ПРУ під № 66767 розташовується в [ADDRESS] (а. с. 29 та 138-139). З долученого прокурором Витягу з Державного реєстру речових прав, за вказаною адресою зареєстровано житловий будинок садибного типу, власником якого є інша фізична особа, яка не є стороною у справі (а.с. 136). Таким чином, як вбачається із досліджених доказів, в облікових карточках на ПРУ інформація щодо місця розташування захисної споруди відсутня. Із узагальненої інформації органу місцевого самоврядування та інформації ГУДСНС України в Рівненській області зазначено адресу по [ADDRESS] і взагалі не обліковується жодної захисної споруди за місцем розташування: [ADDRESS] (а.с.31, 138-139). Вказані документи облікові карточки та листи-узагальнення можуть бути належними доказами у справі, але за наявності документів первинного обліку, так як самі по собі узагальнення та відповіді на запити носять лише інформативний та узагальнюючий характер і мають бути підтверджені даними первинного обліку основних засобів, тобто нерухомого майна. Однак, такі в матеріалах справи відсутні. Суду також не надано доказів у підтвердження проведення перевірок стану збереження, використання та готовності захисної споруди, де б могли міститися приписи про необхідність виготовлення балансоутримувачем технічної документації на споруду, проведення інвентаризації, претензій щодо незаконної передачі майна, виявлених порушень утримання, експлуатації , тощо. Суд у даному випадку, погоджується із доводами відповідача [PERSON] про те, що до позову не долучено документацію, яку повинна мати захисна споруда, що експлуатується, перелік якої встановлений, зокрема, положеннями БНіП 3.01.09-84 «Приймання в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд та їх утримання у мирний час», Порядком використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 року №253, Порядком створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 р. № 138. На виконання розпорядження КМ України від 26 листопада 2008 року №1473-р «Про підготовку та проведення у 2009-2015 роках технічної інвентаризації захисних споруд цивільної оборони (цивільного захисту)» та з метою встановлення єдиного підходу до організації підготовки та проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільної оборони мала бути проведена технічна інвентаризація захисних споруд. Об`єктами технічної інвентаризації є захисні споруди (сховища, протирадіаційні укриття) усіх форм власності, які прийняті в експлуатацію в установленому порядку та знаходяться на обліку в органах виконавчої влади та інших державних органах і установах, органах місцевого самоврядування. Органи виконавчої влади та інші державні органи і установи, органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за організацію проведення технічної інвентаризації захисних споруд, які належать до сфери їх управління. Члени відповідних інвентаризаційних комісій несуть відповідальність за достовірність проведеної технічної інвентаризації відповідно до вимог законодавства України. Основна мета технічної інвентаризації захисних споруд полягає у здійсненні контролю за наявністю та фактичним технічним станом захисних споруд, їх належним утриманням та експлуатацією, встановлення рівня їх готовності до використання за призначенням, уточнення державного обліку захисних споруд, а також недопущення їх хаотичної реконструкції та переобладнання. Завданнями технічної інвентаризації захисних спорудє: уточнення їх наявності та оцінка фактичного технічного стану; проведення технічної інвентаризації захисних споруд якоб`єктів нерухомого майна; перевірка стану утримання,експлуатації та використання захисних споруд; визначення рівня їх готовності до використання запризначенням; перевірка правомірності переобладнання (реконструкції) захисних споруд; уточнення(оновлення)облікових документів встановленого зразкана захисні споруди; збір та надання звітності щодо захисних споруд для ведення (коригування)їх державного обліку; виявлення потреби у спеціальномута інженерно-технічному обладнанні для укомплектування захисних споруд; вирішення інших державних і суспільних задач. Проте, така інвентаризація з невідомих причини не проведена. Акти перевірок готовності споруди суду не надано. Таким чином, суд вважає недоведеним той факт, що спірне приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] містить в собі ПРУ, або є таким. Встановлена обставина, на переконання суду, дає підстави сверджувати про відсутність підстав, вважати, що приміщення картоплесховища не підлягало відчуженню. Прокурор у позові посилається норми ст.ст. 330,387,388 ЦК України, якими передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не за його волі. Частина 1\~ст. 316\~ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Кожна особа, відповідно до ст.16 ЦК України, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою вказаної статті. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, відповідно ч. 3 ст.12, ч. ч. 1, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, прокурором не доведено належними та допустимими доказами той факт, що спірне приміщення картоплесховища є протирадіаційним укриттям, яке вибуло із законного володіння власника в порушення вимог закону та всупереч його волі. Натомість, у справі наявні докази, що свідчать про те, що право власності\~на спірне приміщення належить\~відповідачу. Прокурором не надано доказів, що спірне приміщення перебувало у власності територіальної громади та перебувало на балансі СГПП «Рокитне», оскільки СГПП «Рокитне» заперечує факт перебування на його балансі протирадіаційного укриття. Рокитнівська селищна рада не набувала права власності на спірне майно, про що нею і не заперечувалось та що слугує окремою підставою для відмови у позові. Оскільки рішення суду має бути законним та не може базуватись на припущеннях, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed