Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. \~ \~ \~ \~Як на підставу для задоволення заяви, посилається на те, що внаслідок психічного захворювання її син [PERSON] не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року призначено судово-психіатричну експертизу, а провадження по справі на час проведення експертизи було зупинено. 16 лютого 2023 року, у зв`язку неможливістю виконання експертизи визначеною в ухвалі суду установою, провадження у цивільній справі відновлено. Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року доручено проведення судово-психіатричної експертизи експертам Закарпатської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», провадження у справі зупинено. 24 квітня 2023 року провадження у справі відновлено. 25 квітня та 1 травня 2023 року [PERSON] , подано заяви про долучення до матеріалів справи заяви [PERSON] з додатками, з яких слідує, що останній звернувся також до Органу опіки та піклування Мукачівської міської ради щодо розгляду питання про призначення його опікуном над рідним братом [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заявник та уповноважений представник заінтересованої особи (2) подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Також уповноважений представник заінтересованої особи (2) попередньо подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що 17.03.2023 року [PERSON] звернулася до управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради із заявою про призначення її опікуном над сином та отримання відповідного подання. \~ \~ \~ \~Однак, у подальшому, 07.04.2023 [PERSON] подала до управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради заяву, згідно з якої просила відізвати попередньо подану нею заяву, у зв`язку з тим, що догляд за її сином буде оформлювати його брат. \~ \~ \~ \~Крім того, як вбачається із заяви, заявник зазначила, що є мамою [PERSON] , якого просить визнати недієздатним, проте доказів, якими б підтверджувався той факт що заявниця та [PERSON] є членами сімї або близькими родичами (зокрема свідоцтва про народження), у матеріалах справи не міститься. \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначені обставини, орган опіки та піклування немає можливості надати відповідне подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] \~ \~ \~ \~26.04.2023 на ім`я Мукачівського міського голови надійшла заява від [PERSON] , відповідно до якої останній погодився взяти опіку над [PERSON] , просив надати відповідне подання. \~ \~ \~ \~Разом з тим, така особа не є учасником даного судового процесу та не ставила вимоги про призначення його опікуном [PERSON] . \~ \~ \~ \~Дослідивши подані по справі доказові матеріали суд констатує наступне. Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її статті 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю. Людина самостійно, як господар свого життя, вирішує в які правовідносини вступати, які набувати права та створювати обов`язки. Саме ці властивості характеризують наявність у особи правосуб`єктності. Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність. Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до частини першої статті 39, частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. За вимогами частини першої статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини першої статті 300\~Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 Цивільного кодексу України та частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21). Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, за умови\~наявності відповідного\~подання органу\~опіки та\~піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Приймаючи вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що відповідно до частини першої ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 8). З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є інвалідом першої групи, підгрупи «Б» з дитинства (а.с. 7). Згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта від 06.04.2023 №85 [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розгляду у вигляді помірної розумової відсталості про що свідчать дані про відставання у розвитку від однолітків, нездатність до засвоєння шкільної програми, дані обліку у психіатра, результати стаціонарних обстежень, встановлення І групи інвалідності по даному захворюванню, безтерміново та клінічні ознаки відсутність мови, виражений інтелектуально-мнестичний недорозвиток, емоційна лабільність, відсутність критики. [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Висновок судово-психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженню психічного стану та не суперечить наявним у справі доказам. Враховуючи дані висновку судово-психіатричної експертизи, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про доцільність визнання [PERSON] недієздатним, оскільки останній не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Оскільки на час розгляду справи органом опіки та піклування до суду не внесено подання про призначення відповідного опікуна, суд позбавлений можливості вирішити це питання. Водночас, відсутність подання та/або висновку органу опіки та піклування з приводу призначення фізичної особи опікуном унеможливлює вирішення судом вказаного питання, оскільки саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок дослідження обставин щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), 29 березня 2021 року у справі № 184/858/19 (провадження № 61-13874св20), від 19 квітня 2021 року у справі № 755/12409/15-ц (провадження № 61-22566св19), від 28 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21). Таким чином, враховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та відсутність у матеріалах справи подання та/або висновку органу опіки та піклування щодо призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову заявнику у призначенні опікуном, оскільки відсутність подання унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Аналогічний за змістом висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у спрві №№ 552/3443/20. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (стаття 65 ЦК України). Разом з тим, суд зобов`язаний встановити опіку над недієздатною особою. В цьому випадку, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Разом з тим, суд враховує, що заявник здійснює постійний догляд за [PERSON] . Тому, суд вважає за необхідне встановити опіку над недієздатним [PERSON] , та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатним, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування, а самого [PERSON] залишити під наглядом [PERSON] . Згідно з приписами частини шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Разом з тим, Європейський суд з прав людини зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~Таким чином, вимоги за заявою [PERSON] підлягають задоволенню частково. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed