Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровано місце проживання її колишнього чоловіка [PERSON] , який протягом тривалого часу в ній не проживає. Але з реєстраційного обліку за адресою належної позивачу квартири відповідач добровільно не знявся. Збереження реєстрації відповідача за адресою належної їй квартири порушує права позивача як власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Тому позивач просила суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа №644/799/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави. Після цього справу в порядку, передбаченому ч.3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження. Розгляд справи вирішено продовжувати у загальному позовному провадженні зі стадії розгляду по суті (а.с. 122). Відповідач відзиву на позов не подав. Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року, 19 листопада 2021 року та Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2023 року за клопотанням позивача витребувано докази. Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , який належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 05 жовтня 2012 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року у справі №644/710/20, яке набрало законної сили 15 травня 2020 року (а.с. 6). 14 липня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 липня 2021 року Петровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.79). Також встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 січня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. (а.с. 9-10). Згідно пункту 4.5. вказаного договору придбання квартири за цим договором вчиняється за власні кошти покупця та в майбутньому вищевказана квартира належатиме йому на праві особистої власності, про що є письмова згода чоловіка покупця [PERSON] - [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. 30 січня 2018 року за реєстровим №181. Таким чином судом встановлено, що вказана квартира належить позивачу на праві особистої власності. За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача - [PERSON] . Вказана обставина підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27 січня 2021 року (а.с.15). Судом також встановлено, що відповідач у квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] , протягом тривалого часу, а саме більше року, не проживає, але з реєстраційного обліку за цією адресою не знявся. Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою, де зареєстровано місце його проживання, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27 січня 2021 року, згідно якої за адресою [ADDRESS] зареєстровано три особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15); актом про не проживання [PERSON] за місцем реєстрації в Україні від 30 листопада 2020 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] не проживає за місцем своєї реєстрації в Україні більше року (а.с. 16); рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року у справі №644/710/20, яке набрало законної сили 15 травня 2020 року, яким встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо (а.с. 6); інформацією відділу поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 05 жовтня 2021 року №5943/119-66/01/16, згідно якої [PERSON] , [INFO] , з грудня 2018 року по теперішній час до відділу поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області з заявами про перешкоди в проживанні в кв. [ADDRESS] не звертався (а.с. 89); інформацією КП «Жилкомсервіс» від 07 лютого 2022 року №923/2/07-05, згідно якої звернення [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , щодо порушення його житлових прав з період з грудня 2018 року по теперішній час до КП «Жилкомсервіс» не надходили (а.с. 106); інформацією Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №18» Харківської міської ради від 14 лютого 2022 року №194/0/537-22, згідно якої за даними поліклінічної медичної інформаційної системи Helsi громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у період з грудня 2018 року по теперішній час до фахівців КНП «Міська поліклініка №18» ХМР не звертався, амбулаторна карта (форма 025/о) в реєстратурі поліклініки відсутня. Номер телефону ([NUMBER]), який вказаний в декларації, не обслуговується (а.с. 113). На підставі викладеного судом встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше року, але з реєстраційного обліку за даною адресою добровільно не знявся. Будь-які докази чинення власником або іншими особами відповідачу перешкод у користуванні спірною квартирою сторонами у справі відсутні, та судом такі факти не встановлені. Тому збереження реєстрації місця проживання відповідача за адресою належної позивачу квартири в той час, як він фактично залишив вказану квартиру, порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном, та суперечить вимогам ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідач не проживає у квартирі понад один рік. Підстави для збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] судом не встановлені. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] , визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved