Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

21.11.2022 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Ігнатова Є.Є. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 14.09.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелитопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 645, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейне життя у позивача з відповідачем не склалося тому що вони не зійшлись характерами, та в них різні погляди на сімейне життя. Через відсутність взаєморозуміння в їхній сім`ї постійно виникали суперечки, неприязне відношення, сварки, що призвело до того, що вони втратили почуття поваги один до одного і до розпаду сім`ї. З лютого 2022 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, однією сім`єю не проживають. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Спору про поділ спільного майна на теперішній час між сторонами не має. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище без змін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату Ігнатову Є.Є., який у позовній заяві вказує, що просить суд розглянути справу без участі позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелитопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 645 (а.с. 9). Під час перебування у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, актовий запис № 185 (а.с. 10). На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (понад рік) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] не просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати під час подачі позову до суду, то розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судом не проводиться.

Outcome: approved