Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на сертифікат на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] помела мати позивачів [PERSON] , якій за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0237925, розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в управління яким вступив її чоловік, батько позивачів, [PERSON] , та сам позивач [PERSON] , які на момент її смерті проживали разом з нею. [INFO] помер\~батько позивачів\~ [PERSON] ,\~не оформивши\~своїх спадкових\~прав.Також зазначають, що [PERSON] за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0234948, розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті батька в управління спадковим майном вступили позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі поданих заяв від 08.09.2020 року та 27.01.2021 року, відповідно. Проте реалізувати своє право на спадкове майно після смерті батьків позивачі не можуть, оскільки належні батькам сертифікати на право на земельну частку (пай) втрачені. Тому, просять суд визнати за ними право на земельні частки (пай) в порядку спадкування у відповідних частках. Ухвалою суду від 23.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 04.04.2023 року прийнято до розгляду заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] про збільшення позовних вимог, в якій останні також просять, крім заявлених позовних вимог, встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0234948, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяви по суті справи, ухвалою суду від 26.04.2023 року закрито підготовче провадження за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому порядку, подали до суду заяви про слухання справи без їх участі, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовільнити. Від представника\~Ізяславської міської\~ради Ізяславського\~району Хмельницької\~області на\~адресу суду\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~її відсутності,\~проти задоволення\~позову [PERSON] та [PERSON] не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00009024830 від 12.05.2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Клубівською сільською радою Ізяславського району 25.05.1973 року встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьком та матір`ю якого зазначено [PERSON] та [PERSON] , відповідно. При цьому, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.12.2020 року, яке набрало законної сили 11.01.2021 року, встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] . Також,\~відповідно до\~рішення Хмельницького\~міськрайонного суду\~від 18.11.2020\~року,\~яке набрало\~законної сили\~24.12.2020\~року,\~встановлено \~факт,\~що [PERSON] \~є рідною\~донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачі є рідними братом та сестрою, а також дітьми [PERSON] та [PERSON] , які були подружжям. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2007 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис за № 34. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2008 року підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за № 10. Згідно відповідей відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 97-22-0.25-614/161-20 від 03.12.2020 року та копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), є запис щодо отримання сертифіката на земельну частку (пай) [PERSON] серія ХМ № 0234948 реєстраційний № 948, площа 2,28 умовних кадастрових га, від 04.12.1996 року, розпорядження № 88 від 25.04.1996 року, про що свідчить його підпис про отримання. Також, є запис щодо отримання сертифіката на земельну частку (пай) [PERSON] серія ХМ № 0237925 реєстраційний № 1068, площа 2,28 умовних кадастрових га, від 05.12.1996 року, розпорядження №88 від 25.04.1996 року, про що свідчить її підпис про отримання. Разом з тим, з довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 28.03.2023 року № 213 вбачається, що згідно записів погосподарських книг Клубівської сільської ради 1953-1960 років житель с. Клубівка був записаний [PERSON] , 1937 року народження, а згідно записів погосподарської книг Клубівської сільської ради 1961-1973 років він записаний [PERSON] . В листі Ізяславського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі ЦМУМЮ (м. Київ) №140/31.17-46 від 25.02.2023 року зазначено, що книги державної реєстрації актових записів про народження за 1937 рік по с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області передавалися на зберігання до Державного архіву Хмельницької області. Згідно відповіді Державного архіву Хмельницької області № 212/01.01-15/2023 від 21.03.2023 року, книги реєстрації актових записів про народження по с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області за 1937 рік на державне зберігання не надходили. Відповідно до архівної довідки КО «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради Хмельницької області від 03.03.2023 року № 01-19/236-Л та копії витягу з трудової книжки колгоспника встановлено, що в стажовій книзі № 6 /книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника/ за 1969-1999 року колгоспу ім. Леніна с. Радошівка /бригадне с. Путринці/ Ізяславського району Хмельницької області містяться відомості про роботу за 1986-1998 роки [PERSON] . Разом з тим, допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа, який проживав в с. Путринці Шепетівського (Ізяславського) району Хмельницької області, працював в КСП «Радошівське» та відповідно, як член даного КСП, отримав сертифікат на земельну частку (пай). Інші особи з такими чи подібними анкетними даними в КСП «Радошівське» не працювали. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку, що в зв`язку із допущеними неточностями при складанні документів, які підтверджують право на земельну частку (пай) та видачу сертифікату, було неправильно зазначено анкетні дані [PERSON] . Факт, про встановлення якого просять позивачі, мають для них юридичне значення, оскільки надають право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України. Таким чином, оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0234948, виданий Ізяславською районною державною адміністрацією Хмельницької області 04.12.1996 року на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 1184 від 12.10.2020 року, згідно обліку погосподарських книг, на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована і померла [INFO] за адресою [ADDRESS] , мала наступний склад сім`ї зареєстрованих осіб: чоловік [PERSON] , 1937 року народження, та син [PERSON] , 1973 року народження. З повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області № 51/01-16 від 26.01.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу за № 126/2020 р. Станом на 26.01.2023 року заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] (заява від 08.09.2020 року). Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Стаття 1267 ЦК України визначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~єспадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка померла, [INFO] , як такі, що постійно проживали із спадкодавцем на день його смерті, частка кожного з них до майна померлої становить . [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Довідкою виконавчого комітету Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №1185 від 12.10.2020 року встановлено, що згідно обліку погосподарських книг, на день смерті [PERSON] , який був зареєстрований і помер [INFO] за адресою [ADDRESS] , мав наступний склад сім`ї зареєстрованих осіб: син [PERSON] , 1973 року народження. З повідомлень приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. № 292/01-16 від 27.07.2022 року, № 51/01-16 від 26.01.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу за № 127/2020 р. Станом на 26.01.2023 року заяви про прийняття спадщини подали: [PERSON] , який на день відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, тому являється таким, що прийняв спадщину (заява від 08.09.2020 року) та [PERSON] (заява від 27.01.2021 року). Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому частка кожного з них до майна померлого [PERSON] становить 3/4. Факт наявності вищевказаних спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується наявними в матеріалах справи листом Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 173/01-18 від 31.01.2023 року, Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №№ 71316819, 71316786 від 31.01.2023 року, витягами зі Спадкового реєстру № 69586986 від 27.07.2022 року, №69587015 від 27.07.2022 року, № 61576208 від 08.09.2020 року. Повідомленнями приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. № 28/01-16 від 27.01.2021 року, № 29/01-16 від 27.01.2021 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на сертифікати на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавців. З оголошення газети «Партнер» № 49 (1330) від 28.12.2022 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0237925 площею 2,28 в умовних кадастрових га, що належав [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0234948 площею 2,28 в умовних кадастрових га, що належав [PERSON] , є втраченими та вважаються недійсними. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , позивачі прийняли спадщину, в тому числі і на право на земельні частки (пай), які залишились після їх смерті, спадкоємцями яких за законом вони є у відповідних частках, проте позбавлені можливості оформити спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved