Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

у лютому 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , який належав її брату [PERSON] , померлому [INFO] . Позов обґрунтувала тим, після смерті брата відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок [ADDRESS] . Зазначений будинок [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , але документи на будинок на своє ім`я не оформив. 29 липня 2019 року брат позивачки [PERSON] склав заповіт, який заповідав позивачці усе належне йому на момент смерті майно. Позивачка не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріус відмовив їй через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на зазначений будинок. Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків (а.с.49). 10 березня 2023 року до суду надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с.52-62). Ухвалою суду від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 64). Ухвалою суду від 04 травня 2023 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 137). Позивачка [PERSON] у суді позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що [PERSON] був її батьком. Після його смерті вона подала наторіусу заяву про прийняття спадщини, але згодом їй стало відомо, що батько залишив заповіт, яким заповідав усе своє майно своїй рідній сестрі [PERSON] . У спірному будинку вона не проживає та не заперечує проти визнання за тіткою права власності на будинок. Представник відповідача Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 73). Третя особа приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 146). Заслухавши позивачку [PERSON] та відповідачку [PERSON] , дослідивши та оцінівши докази, суд приходить до наступного. Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію ЦК України, рік побудови - 1980 (а.с. 17-22), тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва. Згідно ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Згідно з довідкою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району від 20.02.2023 року за № 117, згідно погосподарської книги № 11 за 2016-2023 року о/р 1296-1, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 36, 39). Відповідно до архівної довідки від 29.08.2022 року № 02-26/140 архівного відділу Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, в протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу "Дружба" та протоколах засідань Зорянської сільської ради с. Зоря Саратського району Одеської області за 1978-1980 роки не виявлено рішення щодо надання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (а.с.37). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, вартість зазначеного житлового будинку станом на 09 березня 2023 року складає 349942,72 гривні (а.с.60-62). Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пункт 9 частини 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як видно з паспорту [NUMBER] , виданого 12 лютого 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , а також копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданих Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.12, 13). 29 липня 2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 52, яким спадкоємцем всього належного йому на момент смерті майна, призначив [PERSON] (а.с. 15). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) підтверджує, що зазначений заповіт є чинним (а.с.76). Відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00027646140, сформованого 03 вересня 2020 року (а.с. 85-87). [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 118 від 20.02.2023 року Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області. На момент смерті проживав один (а.с. 40). Згідно з довідкою Зорянської сільської ради від 17.08.2020 р. за № 1138 разом з ним за цією адресою була зареєстрована донька [PERSON] (а.с.80). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2020 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] . 14 вересня 2020 року за заявою відповідачки [PERSON] приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. заведена спадкова справа. 23 жовтня 2020 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась позивачка [PERSON] .. 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Сулаковим І.І. видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на таке майно: земельну ділянку площею 2,4381 га, кадастровий номер 5124581100:01:002:0900, земельну ділянку площею 2,4381 га, кадастровий номер 5124581100:01:002:0901, земельну ділянку площею 0,55 га, кадастровий номер 5124581100:01:001:0715, земельну ділянку площею 0,5526 га, кадастровий номер 5124581100:01:001:0716, що розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (реєстрові номера № 385, 386, 387, 388). Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 74-125). Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 21 лютого 2022 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , що належав на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] , через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця (а.с. 46). За частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а тому є власником спадщини з часу відкриття та можє захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України. За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved