Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом в якому просить: визнати протиправними дії Одеської дирекції АТ "Укрпошта", які полягають в порушені норм Закону України "Про звернення громадян" при розгляді його заяви від 04.11.2022 року щодо недопущення його представника до розгляду заяви, розгляду заяви без його участі, не перевірки вказаних в заяві фактів порушень, не здійснення заходів щодо їх усунення та зобов`язати Одеську дирекцію АТ "Укрпошта" повторно розглянути його заяву від 04.11.2022 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 04.11.2022 року у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" звернувся до керівництва Одеської дирекції АТ "Укрпошта" з заявою, щодо незгоди з виявленою нестачею дизельного палива при експлуатації ним службового автомобіля Фіат Добло номерний знак [NUMBER] . 01.12.2022 року позивач надав до вищевказаної заяви доповнення, в якій просив скасувати наказ Одеської дирекції від 09.12.2021 року за №5357-к щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності за нестачу палива. З відповіді Одеської дирекції АТ "Укрпошта" від 01.12.2022 року останній "не вбачає підстав для перегляду висновків комісії і вжитих заходів". Вважає, що його заява від 04.11.2022 року з доповненням від 01.12.2022 року була розглянута не в повній мірі з порушенням норм закону. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 06 лютого 2023 року\~ відкрито провадженні у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 03.03.2023 року до суду від представника Одеської дирекції Акціонерного товариства " Укрпошта" надійшов на електрону пошту відзив на позов, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, зазначив, що звернення позивача від 04.11.2022 року було прийнято та розглянуто відповідачем, за результатом розгляду 01.12.2022 року надана письмова відповідь. Крім того, зазначив, що доповнення позивача до власної заяви від 04.11.2022 року датовано та надійшло відповідачеві 01.12.2022 року, тобто вже після надання відповіді на первісну заяву. Позивач стверджує, що відповідач припустив порушення ст. 18 Закону, а саме розглянув заяву позивача без його участі, відповідач запропонував позивачеві прибути до Одеської дирекції АТ "Укрпошта" 28.11.2022 р.- 30.11.2022 р., позивач не прибув. Просить у позовних вимогах відмовити в повному обсязі. 11.04.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] , вважає, що відповідач не надав свої міркування щодо усіх порушених питань у його позові, що є аналогічною відповіді на його звернення, що і стало підставою із зверненням до суду. Відзив відповідача на позовну заяву є необгрунтованими та безпідставними. 02.05.2023 року до суду надійшло заперечення до відповіді на відзив від представника Одеської дирекції Акціонерного товариства " Укрпошта". В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі та просить задовольнити позов. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки надали відповідь позивачу у строки. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Згідно зі ст. 20 та 21 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII, за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором У відповідності до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] 04.11.2022 року звернувся до Одеської дирекції акціонерного товариства "Укрпошта"\~ Дрозд С.Я. із заявою розглянути його заяву з його участю, за місцем його роботи, надати матеріали перевірки вказаних фактів щодо боргу палива для ознайомлення, за результатами якого дати письмову відповідь. 01.12.2022 року позивач [PERSON] \~ надіслав директору Одеської дирекції\~ акціонерного товариства "Укрпошта"\~ Дрозд С.Я. доповнення к заяві від 04.11.2022 року. 01.12.2022 року\~ АТ "Укрпошта"\~ було направлено [PERSON] відповідь на його звернення від 04.11.2022 року. Під час розгляду справи, судом встановлено, що позивач висловив свою незгоду з відповіддю відповідача, яка полягала не в отриманні ним інформації відносно трудової діяльності на підприємстві, а саме не згодою з результатами перевірки на підприємстві в якому працював позивач, та оголошення йому догани за результатами відповідної перевірки, що має характер трудових відносин працівника та підприємства. Отже, підставою звернення позивача до суду була його незгода з прийнятим рішенням відповідача про оголошення йому догани, яка на думку позивача була винесена без встановлення усіх необхідних обставин.\~ Суд зазначає, що заявлена позовна вимога про визнання дії відповідача протиправними, які полягали\~ в порушенні норм ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді його заяви від 04.11.2022 року, не є належним способом захисту порушеного права, оскільки такий спосіб не може привести до відновлення порушеного права позивача, яке полягає у його незгоді з оголошення догани. Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Зважаючи на викладене, оцінивши у сукупності досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, а також приймаючи до уваги зміст пред`явлених позовних вимог, їх підстави, обраний позивачем спосіб захисту, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed