Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.11.2021 року позивач звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі ТДВ «МСК») на її користь шкоду яка спричинена їй внаслідок ДТП , яка сталася 23.12.2019 року , в розмірі : 99 000 грн.- страхове відшкодування за пошкодження майна ; 1432,11 грн. - 3% річних ; 2088,90 грн. інфляційні збитки ; 115 110 грн. відшкодування шкоди заподіяну здоров`ю , 150 000 грн. - моральну шкоду , та судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2019 року сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобілів «RENAULTCLIOSYMBOL», д.н.з. [NUMBER] ,який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] та «SKODA YETI», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2020року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України . Автомобіль «RENAULTCLIOSYMBOL», д.н.з. [NUMBER] застраховано полісом цивільно- правової відповідальності №АМ/8887991 у ТдВ «Міжнародна страхова компанія» . 22.12.2020 року позивачем до відповідача подано заяву про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров*ю в результаті дорожньо- транспортної пригоди , що сталася 23.12.2019 року та заяву про страхове відшкодування заподіяне у зв`язку з пошкодження автомобіля «SKODA YETI», д.н.з [NUMBER] . Полісом цивільно правової відповідальності передбачені суми страхового відшкодування : за шкоду заподіяну життю та здоров*ю у розмірі 200000 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000 грн. Листом від 24.03.2021 року ТдВ «МСК» повідомило [PERSON] , що комісія товариства визнала вищевказану дорожньо- транспортну пригоду страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн. Після дорожньо- транспортної пригоди потерпілий проходив лікування в медичних закладах , відповідно до збережених квитанції на лікування було витрачено 115110 грн., які також були надані до ТдВ «МСК» . Станом на день звернення до суду відповідачем відшкодування матеріальної шкоди завданої автомобілю та шкоди на лікування не виплачено . В зв,язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 99 000 грн.- страхове відшкодування за пошкодження майна ; 1432,11 грн. - 3% річних ; 2088,90 грн. інфляційні збитки ; 115 110 грн. відшкодування шкоди заподіяну здоров`ю , 150 000 грн. - моральну шкоду . Ухвалою судді від 23 листопада 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17\~січня 2022\~ року\~ до\~суду \~ \~надійшли \~письмові пояснення\~ представника\~ третьої\~особи \~ Моторно\~(транспортного)\~страхового \~бюро України,\~в яких\~ представник\~ зазначив,\~ що\~позовна \~заява \~не містить\~ звіту\~ про\~оцінку \~ вартості\~матеріального \~ збитку\~ \~ завданого\~ транспортному\~ засобу\~ «SKODA YETI», д.н.з [NUMBER] ,як підтвердження завданого розміру майнової шкоди в результаті дорожньо- транспортної пригоди ,яка сталася 23.12.2019 року . Позивачем до позову надано квитанції на підтвердження витрат на лікування потерпілого , але не надано документального підтвердження закладу охорони здоров*я про необхідність відповідних витрат. На виконання розпорядження голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу 21.04.2022 року передано до Ленінського районного суду м. Полтави. . Однак цивільна справа до провадження Ленінського районного суду м. Полтави не приймалась, що зафіксовано актом від 21.04.2022 року № 1/22. Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 року Хе 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» ; 23.11.2022 року відновлено територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова. 12.12.2022 року справу повернуто з Ленінського районного суду м, Полтави де Комінтернівського районного суду м. Харкова та передано для подальшого розгляду судді Чайка І.В. 20.12.2022 року. Ухвалою суду\~від \~26\~грудня 2022\~ року\~у справі\~ призначено\~судове \~засідання . Представник позивача в судове засідання не з,явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явився, прични неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Моторно (транспортного) страховго бюро України в судове засідання не з*явився, в письмових поясненнях зазначив, про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову . Відповідно до ч.3\~ст.128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5\~ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК\~Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно\~ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями\~263\~і\~265\~цього\~Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до\~ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому\~статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з,ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності , прийшов до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.12.2019 року сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобілів «RENAULTCLIOSYMBOL», д.н.з. [NUMBER] ,який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] та «SKODA YETI», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2020року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України . Як вбачається з Полісу цивільно- правової відповідальності №АМ/8887991 ввтомобіль «RENAULTCLIOSYMBOL», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] застраховано у ТдВ «Міжнародна страхова компанія» , полісом передбачені суми страхового відшкодування : за шкоду заподіяну життю та здоров*ю у розмірі 200000 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000 грн.. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2020 року та свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Новолуганської сільської ради Бахмутського району Донецької області 01.07.2020 року - [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Літвінової В.А. від 09.02.2021 року за №55/02-14 позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна її чоловіка [PERSON] ,яка спадщину за законом прийняла . 22.12.2020 року позивачем [PERSON] до ТдВ «Міжнародна страхова компанія» подано заяви про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров*ю в результаті дорожньо- транспортної пригоди , що сталася 23.12.2019 року та заяву про страхове відшкодування заподіяне у зв`язку з пошкодження автомобіля «SKODA YETI», д.н.з [NUMBER] . Листом від 24.03.2021 року ТдВ «МСК» повідомило [PERSON] , що комісія товариства визнала дорожньо- транспортну пригоду ,яка сталася 23.12.2019 року страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 99 000 грн. 21.05.2021 року на адресу ТдВ «МСК» адвокатом позивача направлено запит , щодо надання інформації про час сплати страхового відшкодування . 02.06.2021 року ТдВ «МСК» надано відповідь , що 22.05.2021 року учасниками (засновниками) страхової компанії прийнято рішення щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, і вимога про виплату страхового відшкодування буде розглянута у відповідності до вимог чинного законодавства . Як вбачається з листа КНП «Світлодарська багатопрофільна лікарня планового лікування Бахмутської районної ради» від 30.12.2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні (травмологічні ліжка) у період з 04.02.2020 року по 13.02.2020 року з діагнозом: Вправлений вивих лівого стегна . Зростаючий перелом лівої вертлюжної впадини , больовий синдром (ДТП 23.12.2019 року) . З 14.02.2020 року по 16.04.2020 року [PERSON] продовжив лікування амбулаторно у полікліниці відділення КНП «Світлодарська багатопрофільна лікарня планового лікування Бахмутської районної ради» . 17.04.2020 року пацієнт рішенням ЛКК направлений на огляд МСЕК . Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Для настання цивільної відповідальності повинні існувати чотири підстави: 1) наявність шкоди; 2) протиправна дія заподіювача шкоди; 3) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою; 4) вина заподіювача шкоди. Разом з тим, згідно з п. 8 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Статтею 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. В силу вимог ст.12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] до суду не надано доказів , щодо підтвердження вартості матеріальної шкоди завданої автомобілю SKODA\~YETI»,\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~внаслідок дорожньо- транспортної-пригоди, яка сталася 22.12.2019 року, таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача суми 99 000 грн.- страхового відшкодування за пошкодження майна ; 1432,11 грн. - 3% річних ; 2088,90 грн. інфляційних збитків задоволенню не підлягають . Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з листа КНП «Світлодарська багатопрофільна лікарня планового лікування Бахмутської районної ради» від 30.12.2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні (травмологічні ліжка) у період з 04.02.2020 року по 13.02.2020 року з діагнозом: Вправлений вивих лівого стегна . Зростаючий перелом лівої вертлюжної впадини , больовий синдром (ДТП 23.12.2019 року) . З 14.02.2020 року по 16.04.2020 року [PERSON] продовжив лікування амбулаторно у полікліниці відділення КНП «Світлодарська багатопрофільна лікарня планового лікування Бахмутської районної ради» . 17.04.2020 року пацієнт рішенням ЛКК направлений на огляд МСЕК . Відповідно до\~ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. На підтвердження витрат на лікування [PERSON] позивачем до суду надано листок лікарських призначень, виписка із медичної картки стаціонарного хворого , товарні чеки та квитанції на придбання лікарських засобів на загальну суму 5948,95 грн. , тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди витраченої на лікування потерпілого [PERSON] підлягають задоволенню частково у розмірі 5948,95 грн., на документально підтверджену позивачем суму . Як вбачається з матеріалів справи після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Літвіновою В.А. заведено спадкову справу №115/2020 заведена спадкова справа №553/2017. з заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина -позивач по справі [PERSON] ,яка прийняла спадщину за законом . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Зобов`язання по стягненню шкоди включаються до складу спадщини боржника. Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди із відповідача на користь позивача суд виходить з такого. Відповідно до ч.1\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою №5від 25.05.2001 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В цивілістичній доктрині під моральною шкодою розуміються фізичні та душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, якими порушуються її особисті немайнові блага або посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій\~статті 1230 ЦК\~передбачено правило, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди. 13.07.2022 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 753/15095/17, провадження № 61-16500св20 досліджував питання щодо спадкування права на компенсацію моральної шкоди, відповідно до якої дійшов висновку, що право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] помер на стадії розгляду кримінального провадження, у якому його було визнано потерпілим, отож моральної шкоди було заподіяно саме останньому, утім за життя він не звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди, відтак з урахуванням наведених вище норм права, що регулюють питання успадкування права на стягнення моральної шкоди, в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову. Доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON] до суду не надано. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.\~\~\~\~\~\~ Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного,

Outcome: partial