Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

У листопаді 2022р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «МетЛайф», в якому просила суд: - стягнути з відповідача ПрАТ «МетЛайф» на свою користь грошові кошти (викупну суму) в розмірі 8000,0 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 09 грудня 2005р. між нею та відповідачем був укладений договір страхування по програмі страхування життя «Золотий капітал», що підтверджується полісом страхування №100027776. Відповідно до умов Правил страхування при достроковому припиненні дії договору страхування страховик здійснює страхові виплати або виплату викупної суми однією грошовою сумою. 31 грудня 2021р. вона повідомила відповідача електронним листом про своє бажання припинити дію зазначеного договору. Після неодноразового листування з відповідачем 27 червня 2022р. відповідач направив їй зразок заяви про припинення дії договору. 29 вересня 2022р. вона направила відповідачу заяву в якій вимагала сплатити повний розмір викупної суми. Листами від 11 жовтня, 04 листопада 2022р. відповідач повідомив позивачку про те, що вона може отримати викупну суму у банку по відповідній програмі на загальну суму 46787,0 грн. На думку позивачки, у порушення її прав як споживача страхової послуги, відповідач замість сплати викупної суми у розмірі 54787,0 грн., фактично сплатив позивачці 46787,0 грн., тобто на 8000,0 грн. менше. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, саме цю різницю, як недоплаченої викупної суми, позивачка просила суд стягнути з відповідача. Також вважає, що у зв`язку з неякісними послугами з боку відповідача останній завдав їй моральних страждань. Вона вимушена була прикладати значні зусилля для судового захисту своїх порушених прав, витрачати робочий та вільний час, здоров`я на відвідування судів, адвокатів, подання та переподання різноманітних документів та звернень. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києві від 21 листопада 2022р. відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18 квітня 2023р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що 30 грудня 2022р. позивачка електронним листом повідомила відповідача про своє бажання припинити дію договору №100027776. На даний час дія договору №100027776 припинена і у зв`язку з цим страхова компанія виплатила позивачці викупну суму в розмірі 46787,0 грн. На думку відповідача позивачка не навела у позовній заяві жодного аргументу, який би довів неправильність проведення страховиком відповідних розрахунків із визначення викупної суми за договором. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди відповідач у відзиві зазначив, що у позовній заяві відсутні посилання на будь-які докази на підтвердження факту заподіяння позивачці моральної шкоди діями (бездіяльністю) страховика. Відповідно відсутні докази на підтвердження причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою нібито заподіяною позивачці. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 19 грудня 2005р. між ЗАТ «Американська Компанія Страхування Життя АІГ Життя», правонаступником якого є ПрАТ «МетаЛайф» та [PERSON] було укладено договір страхування, що підтверджується полісом № 10002776 (Програма Страхування Життя «Золотий капітал»), строком з 09 грудня 2005р. по 09 грудня 2025р. За цим договором, а саме за програмою страхування основних ризиків, [PERSON] отримала страховий захист на випадок смерті або дожиття з можливістю отримати страхову суму в розмірі 53396,0 грн. Розмір загального річного страхового внеску складав 2501,0 грн. 30 грудня 2021р. позивачка електронним листом повідомила відповідача про своє бажання припинити дію договору страхування життя № 10002776 та попросила повідомити її про те, які дії вона повинна вчинити для цього, а також надати інформацію про грошову суму, яку вона отримує після розірвання договору. На вказану заяву позивачки відповідач повідомив електронним листом від 04 січня 2022р., що у разі дострокового припинення дії договору страхування життя виплачується викупна сума, яка формується після закінчення третього року його дії, за умови, що страхові премії сплачувались повних три роки. ЇЇ розмір розраховується відповідно до коефіцієнтів, що вказані у додатку до поліса. Відповідач у листі навів розрахунок коефіцієнту викупної суми при припиненні подальшої сплати премій станом на 09 грудня 2021р. Разом з цією відповіддю відповідач надіслав бланк заяви на припинення дії договору та просив окрім заяви надіслати копію паспорта та копію ідентифікаційного номера. Також повідомив, що з моменту отримання усіх необхідних документів процедура припинення дії договору займе близько місяця, а про доступність коштів буде проінформовано листом за допомогою смс - повідомлення. Відповідач листом від 17 січня 2022р. проінформував позивачку про те, що договір №100027776 набув статусу сплаченого договору страхування без подальшої сплати страхових премій; про виплату страхувальнику через систему «Аваль-Експрес» накопиченої суми спеціального фонду індексації (39801,0 грн.), яка розрахована на дату набуття договором статусу сплаченого договору страхування і за вирахуванням всіх податків її розмір становить 32040,0 грн. Електронним листом від 17 лютого 2022р. позивачка повідомила відповідача, що направила заяву про припинення дії договору, на що відповідач листом від 17 лютого 2022р. повідомив, що заява отримана та передана на реєстрацію та подальший розгляд. Листом від 30 березня 2022р. шляхом відправлення через електронну пошту відповідач повідомив позивачку, що у зв`язку із військовим станом та з метою захисту персональних даних клієнтів, іншої чутливої інформації щодо операційної діяльності компанії 24 лютого 2022р. ПрАТ «МетЛайф» було вимушено прийняти рішення тимчасово вимкнути всі адміністративні системи компанії, у зв`язку з чим розгляд всіх заяв та здійснення виплат призупинено. В листі від 18 травня 2022р., адресованого позивачці, відповідач зазначив, зокрема, що розмір страхової суми за договором складає 40047,0 грн., а листом від 15 липня 2022р. позивачці були надані детальні пояснення щодо порядку обрахунку та приблизний розмір усіх виплат, які мають бути здійсненні у зв`язку із достроковим припиненням договору і, що вказаний розмір викупної суми не є остаточним, оскільки остаточний розмір визначається на дату проведення виплати. Листами від 11 жовтня 2022р. та від 04 листопада 2022р. відповідач повідомив, що дія договору довгострокового страхування життя за полісом № 100027776 достроково припинена відповідно до п. 18 Правил добровільного страхування життя громадян. Додатково клієнт отримує негарантований бонус, що був накопчений за цим договором, а також виплату зі спеціального інвестиційного фонду (в разі, якщо за договором страхування проводилась індексація), яка здійснюється після утримання товариством належних витрат. Товариство здійснює виплату викупної суми (26139,0 грн.), негарантованого бонусу (31982,0 грн.) та накопиченої суми спеціального інвестиційного фонду (0,0 грн.) за вирахуванням податку, розмір якого встановлено ПК України та військового збору в розмірі 1,5% від суми виплати. Даним листом відповідач повідомив, що до виплати підлягає грошова сума в розмірі 46787,0 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що не погоджується із розміром викупної суми, яку вона отримала, оскільки відповідач замість 54787,0 грн. виплатив їй викупну суму в розмірі 46787,0 грн., тобто на 8000,0 грн. менше. Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Частина 1 ст. 16 цього Закону визначає, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 28 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. Відповідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про страхування» про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. Як зазначили сторони, згідно Правил страхування, що є частиною договору страхування життя, страхувальник має право вимагати достроково припинити дію договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 651 ЦК України визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 якого об`єктом оподаткування фізичної особи - резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Відповідно до пп. 164.2.15 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, викупна сума, що сплачуються платнику податку за договорами довгострокового страхування життя у випадках та розмірах, визначених пп. 170.8.2 п. 170.8 ст. 170 цього Кодексу. За приписами пп. 170.8.1 п. 170.8 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - отримувача виплати, довічної пенсії чи викупної суми є страховик-резидент, який нараховує страхову виплату чи викупну суму за договором недержавного пенсійного забезпечення або довгострокового страхування життя. У відповідності до пп. 170.8.2 п. 170.8 ст. 170 ПК України податковий агент утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, встановленою пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, зокрема, з викупної суми у разі дострокового розірвання страхувальником договору довгострокового страхування життя. Як зазначено у п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податків. Також п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Відповідно до пп. 1.1 та пп. 1.2 вищезазначеного пункту платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 ПК України. Крім того, пп. 1.3. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Доводи позивачки, що відповідач здійснив виплату викупної суми не в повному розмірі, суд вважає безпідставними, оскільки нею не враховано, що відповідач, згідно норм податкового законодавства України, в момент здійснення виплати викупної суми за договором страхування виступає в якості податкового агента та зобов`язаний з викупної суми здійснювати утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які є обов`язковими до сплати відповідних бюджетів. Отже між сторонами виник спір відносно розміру викупної суми, а тому суд повинен перевірити доводи сторін в частині недоплаченої викупної суми в розмірі 8000,0 грн., яка є предметом даного спору. Суд приходить до висновку, що викупна сума, з урахуванням податків, які сплатив відповідач, становить 46787,0 грн. із розрахунку 58121,0 грн. (26139,0 грн. (викупна сума) + 31982,0 грн. (негарантований бонус) + 0,0 грн. (накопичена сума спеціального інвестиційного фонду) * (18% - податок на доходи фізичних осіб + 1,5% - військовий збір) / 100 = 11333,6 грн. (загальна сума податку), 58121,0 грн. - 11333,6 грн. = 47787,0 грн. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки викупної суми в розмірі 8000,0 грн., оскільки, як вже зазначено вище, відповідно до ПК України, викупна сума, що виплачується при достроковому розірванні договору страхування життя, є об`єктом оподаткування. Страховик виступає податковим агентом платника податку, тобто, утримує та сплачує (перераховує) до бюджету із нарахованої до виплати викупної суми податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військового збору за ставкою 1,5 %, про що ним було зазначено у листах до позивачки від 11 жовтня 2022р. та від 04 листопада 2022р. Також слід зазначити, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). У зв`язку із відмовою судом в задоволенні позову про стягнення викупної суми в розмірі 8000,0 грн., похідні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, при цьому судом враховані положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України, положення Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також те, що судом не встановлено під час розгляду справи обставин протиправної бездіяльності/дій сторони відповідача причинно-наслідкового зв`язку між ними та негативними наслідками для позивачки.

Outcome: dismissed