Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

22.03.2023 до суду надійшла вищевказана позовна заява шляхом направлення її до суду засобами поштового зв`язку 15.03.2023, у якій позивачка просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітей повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб укладений 07.04.2000 між позивачкою та [PERSON] , зареєстрований Томашгородською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області, розірвано рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.07.2019. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та повністю перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає, на даний момент є працездатним, стягнень по іншим виконавчим документам відносно нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на його утриманні не має. Таким чином, відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, однак добровільно сплачувати аліменти відмовляється. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.03.2023, справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою від 28.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У судове засідання позивачка не з`явилась, 26.04.2023 подала клопотання в якому просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує, із наслідками винесення заочного рішення ознайомлена (а.с.35). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.33). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, враховуючи письмову згоду позивачки, на підставі ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.05.2023 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12.07.2019 у справі 546/392/19 (провадження 2/546/416/19) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.04.2000 перебували у шлюбі, зареєстрованому Томашгородською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №7. Вказаним рішенням суду шлюб було розірвано (а.с. 11-12). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2005 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2011 (а.с.6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Виконавчого комітету Сухорабівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 25.05.2007 по теперішній час (а.с.10). Із довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 25.01.2023 №01.7-03/31, вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Судом також\~встановлено,\~що\~діти\~перебувають\~на\~повному\~матеріальному\~утриманні позивачки,\~відповідач не бере участі у витратах, пов`язаних з їх утриманням. Відповідач не є інвалідом, працездатний, інших утриманців не має. Спір у справі виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833,00 гривні. Дітям: [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося - 17 років, [PERSON] , [INFO] , виповнилося -12 років. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, неповнолітні діти, батьками яких є сторони у справі, перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки. [PERSON] не бере участі у витратах, пов`язаних з утриманням доньок, тобто не виконує обов`язку, передбаченого ст. 180 СК України. Враховуючи встановлені\~у справі\~обставини по\~наявним письмовим\~доказам,\~а також\~те,\~що відповідач\~здорова,\~працездатна особа,\~інших утриманців\~не має\~та має\~можливість надавати\~матеріальну допомогу,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про суть\~пред`явлених вимог,\~не надав\~суду жодних\~доказів,\~що свідчать\~про обставини,\~які суд\~повинен врахувати\~при розгляді\~справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що наявні\~підстави для\~задоволення позову\~та стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~утримання неповнолітніх\~дітей у\~розмірі 1/3\~частки його\~заробітку,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду, тобто з 15.03.2023 і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на\~те,\~що позов\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі,\~позивачку звільнено\~від сплати\~судового збору\~за пред`явлення\~позову про\~стягнення аліментів,\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~за позовну\~вимогу про\~стягнення аліментів\~за ставкою\~станом на\~день пред`явлення\~позову \~15.03.2023,\~що становить\~1073,60 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved