Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить суд встановити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шість місяців з моменту набрання рішенням чинності, посилаючись на поважність пропуску строку. В обґрунтування позову зазначила, вона є єдиною донькою спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . 05.01.2023 вона звернулася до приватного нотаріуса Дацко Я.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Нотаріусом була заведена спадкова справа № 4/2023. Спадкове майно складається з: квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка за життя належала матері Позивача [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2007. 05.01.2023 за вих. 7/02-31 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій. Підставою відмови був пропуск спадкоємцем, тобто Позивачем строку для прийняття спадщини. Пропуск строку для прийняття спадщини відбувся за наявності поважних - істотних, об`єктивних та непереборних причин. Розпорядженням КМУ від 25.03.2020 № 338-р (зі змінами від 23.12.2022 № 1423) з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установити для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 30 квітня 2023 року. Ця страшна хвороба, COVID - 19, раптово забрала життя і її матері. Від сумісного шлюбу із [PERSON] у неї є донька [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини-інваліда. 24.02.2022 після початку повномасштабного вторгнення країни - агресора рф в Україну, на наступний день після святкування дня народження доньки, було однозначно зрозуміло, що необхідно терміново вивозити [PERSON] за кордон, оскільки дитина постійно потребує медичного спостереження та за необхідності специфічного медичного втручання лікарів, а гул сирен, не зовсім гарні новини, вибухи могли напряму спровокувати летальний кінець для дитини. Отже, 04.03.2022 вона разом із донькою [PERSON] виїхала за кордон, до Німеччини, що підтверджується відміткою у паспорті. Вона вважає, що тяжка нервово - інфекційна хвороба дитини [PERSON] саме у сукупності з раптовою інфекційною хворобою матері [PERSON] та її подальшою смертю, неможливість контактувати з матір`ю та забрати з її квартири документи, які необхідні для пред`явлення нотаріусу для заведення спадкової справи, як наслідок неоголошеного повномасштабного вторгнення росії в Україну і пов`язаний з цим терміновий об`єктивно не залежний від неї виїзд з дитиною за кордон, погіршення стану здоров`я дитини на чужині саме для неї, як для спадкоємця, є причинами, що є поважними та такими, що створили істотні перешкоди для вступу у спадщину. У зв`язку з чим просила позов задовольнити. В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися. Представник позивача адвокат Руденко Ю.В. до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, заперечень щодо вимог позивача не мають, при винесені рішення покладаються на розсуд суду. Суд, враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, [INFO] померла мати позивача [PERSON] ( а.с. 11 - копія свідоцтва про народження, а.с. 12 - копія свідоцтва про укладання шлюбу, а.с. 16 - копія свідоцтва про смерть). Позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак постановою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем був пропущений строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 17 - копії постанов). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження №61/21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] позивач є єдиними спадкоємцеми першої черги за законом, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались ( копія спадкової справи), з огляду на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений, позивач вчасно не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з об`єктивними обставинами ( хвороба дитини-інваліда), а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважним та вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк, терміном два місяця після набрання рішенням законної сили, який буде достатнім для звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: partial