Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 94\~785, 44 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 листопада 2020 року між сторонами укладено договір АР/8719482, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу марки «Ауді А6», державний номерний \~ \~ \~ \~ знак [NUMBER] . 18 листопада 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі вказаного вище автомобіля, яким керував [PERSON] ,. та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області встановлено, що дорожньо-транспортна\~пригода сталася\~внаслідок порушення\~відповідачем Правил\~дорожнього руху\~України,\~тобто вчинення\~ним правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП.\~ПАТ «Національна\~акціонерна страхова\~компанія «Оранта»\~також зазначає,\~що до\~нього звернувся\~власник пошкодженого\~майна,\~у зв`язку\~з чим\~товариством на\~підставі страхового\~акту №\~ОЦВ-СП-21-07-66786/1\~від 30\~грудня 2021\~року йому\~було сплачено\~94\~785,\~44\~грн.\~ Представник позивача також вказує, що Ужгородським міськрайонним\~судом Закарпатської\~області у постанові від 19 квітня 2022 року було встановлено, що відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки пунктом 38.1.1\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено право страховика після проведених виплат страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним\~засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння або відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану сп`яніння, тому позивач вважає наявною підставу до звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди. За наведених обставин просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в справі за вказаним позовом. У судове засідання сторони не з`явилися.\~ Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та участі відповідача, при цьому при розгляді цієї справи просив врахувати його доводи, викладені ним у письмовій заяві від 21 грудня 2022 року № 121 АК/22-цив. Так, у вказаній заяві [PERSON] зазначає, що [PERSON] в судовому порядку винним в інкримінованому йому правопорушенні за ст. 124 КУпАП постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2022 року, на яку посилається позивач, у скоєнні ДТП не визнаний, а отже цивільно-правова деліктна відповідальність відповідача є не доведеною, а тому в цій справі причинно-правові доводи позивача є безпідставними. Також зазначає, що постановою Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від\~19\~квітня 2022\~року [PERSON] \~визнано винним\~виключно за\~скоєне правопорушення,\~передбачене ч.\~1\~ст.\~130\~КУпАП,\~що самостійно\~без наявності\~встановленої провини\~відповідача за\~ст.\~124\~КУпАП не\~може бути\~ні належним\~доказом,\~ні предметом\~підстав цивільно-правової\~деліктної відповідальності.\~Разом з\~цим,\~представник відповідача\~у разі\~задоволення позову просить врахувати обставини вкрай скрутного матеріального становища відповідача і його сім`ї та відстрочити на один рік виконання судового рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~та ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Частиною другою\~статті 1187 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -\~Закон\~№ 1961-IV\~). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону\~№ 1961-IV\~). Згідно з\~статтею 6 Закону\~№ 1961-IV\~I\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22\~Закону\~№ 1961-IV\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом\~№ 1961-IV\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38\~вказаного Закону\~, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «а» пункту 38.1.1 статті 38\~Закону\~№ 1961-IV\~страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Правовий аналіз зазначених вище норм закону дає підстави для висновку, що у страховика виникає право на звернення до суду з позовом в порядку регресу водія забезпеченого транспортного засобу за наявності таких умов: 1) страховик виплатив страхове відшкодування потерпілій особі; 2) водій є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди; 3) винна особа дорожньо-транспортної пригоди керувала транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 18 листопада 2021 року близько 12 години 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi A6»,\~номерний знак [NUMBER] , на автодорозі М-08 11 км, не дотримався безпечної дистанції, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також з постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2022 року встановлено, що 18 листопада 2021 року о 12 годині 30 хвилин на а/д М08 11 км, водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак [NUMBER] ; став учасником ДТП та перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку в лікаря нарколога за адресою: м. Ужгород, вул. С.Мартина, 4А, висновок № 692, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2022 року закрито провадження у справі відносно\~ [PERSON] \~за\~ст. 124 КУпАП\~на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. З мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що правопорушення мало місце 18 листопада 2021 року і на момент розгляду справи в суді минуло більше 3-ох місяців з дня його вчинення, тобто строк притягнення винної особи до адміністративної відповідальності сплив, що є підставою для закриття провадження в цій справі відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2022 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 29 квітня 2022 року. Суддею при розгляді вказаної вище справи встановлено, що [PERSON] 18 листопада 2021 року о 12 годині 30 хвилин на а/д М08 11 км керував транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак [NUMBER] . При дослідженні відеозапису, що містився в матеріалах справи (на DVD диску), [PERSON] повідомив поліцейському, що він вживав алкогольні напої протягом останнього тижня та що він просто заснув за кермом. При цьому вказав і на те, що не хотів їхати за кермом того дня, оскільки усвідомлював, що не може, однак поїхав. Також відповідно до письмових пояснень [PERSON] , які було додано до матеріалів протоколу, останній вказував на те, що саме він рухався на автомобілі марки «AUDI», номерний знак [NUMBER] , та заснув за кермом, внаслідок чого і відбулася ДТП. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням таких положень закону суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2022 року та від 19 квітня 2022 року. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . З полісу № АР871482, діючий до 27 листопада 2021 року, вбачається, що цивільна-правова відповідальність [PERSON] власника автомобіля марки «AUDI А6», номерний знак [NUMBER] , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди (18 листопада 2021) була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». З вказаного полісу слідує, що страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 гривень, розмір франшизи становить 1\~500 гривень. 18 листопада 2021 року потерпіла особа від вище зазначеної ДТП, а саме [PERSON] , власник автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , повідомив про ДТП та звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою на виплату страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 22 листопада 2021 року було здійснено огляд автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу. 21 грудня 2021 року було проведено ремонтну калькуляцію ушкоджень, завданих автомобілю марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] . Факт ДТП 18 листопада 2021 року визнаний ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № ОЦВ-СП-21-07-66786/1 від 30 грудня 2021 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором № АР/871482, на підставі страхового акту, на виконання вимог ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в сумі 94\~785, 44 грн,\~що підтверджується платіжним дорученням про оплату страхового відшкодування № 231 від 04 січня 2022 року, перерахованого на рахунок власника пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] . 20 червня 2022 року [PERSON] ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надіслано регресну вимогу на суму 94\~785, 44 грн. Розмір страхового відшкодування на вказану вище суму належним чином обґрунтований позивачем, він відповідає умовам договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та підтверджений відповідними доказами. Станом на час розгляду справи судом відсутні відомості про повну чи часткову плату коштів відповідачем. Право регресної вимоги до відповідача наявне у позивача на підставі положень пп. «а» пункту 38.1.1 статті 38\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Отже, оскільки судом встановлені фактичні та правові підстави для регресних вимог позивача до відповідача, вимога ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування у порядку регресу від [PERSON] компенсації виплаченої матеріальної шкоди, заподіяної ним власнику автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 листопада 2021 близько 12 години 30 хвилин на автодорозі М-08 11 км, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 94 785, 44 грн. Що стосується поданого представником відповідача клопотання про відстрочку виконання рішення суду, то суд зазначає таке. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до 4 ст. 435 ЦПК України (положення якої суд застосовує за аналогією закону) вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:\~ ступінь вини відповідача у виникненні спору;\~ щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;\~ стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Таким чином, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (що повинно бути доведено відповідними доказами). Однак, відповідачем не надано суду доказів (зокрема, довідки про наявність чи відсутність доходів), які б вказували на неможливість або значне ускладнення виконання судового рішення, зокрема, вкрай важке матеріальне становище. За наведених обставин, суд вважає, що таке клопотання слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2\~481 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved