Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач ТОВ "ФК " Фінтраст Україна" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" (далі ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА") та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір № 4381828 про надання споживчого кредиту. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку. В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Як зазначає позивач, 03.05.2022 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу № 03-05/2022, за яким ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступив права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна". Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена і складає: 20 000,00 грн. - тіло кредиту та 45 600,00 грн. - нараховані проценти, а всього - 65 600,00 грн., які позивач за відступлення права вимоги просить стягнути з відповідача на його користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 28.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 27.06.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір № 4381828 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" надало відповідачу кредит в сумі 20 000,0 грн. строком кредитування 30 днів, тобто до 27.07.2021 року, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором (стандартна процентна ставка 1,90% в день; знижена процентна ставка 0,95% в день). Дату повернення кредиту вказано в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором відповідач виконала частково, сплативши 28.07.2021 року відсотки в розмірі 5700,00 грн. Пп. 3 п. 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника. 03.05.2022 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно з підпунктом 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 року [PERSON] є боржником за кредитним договором № 4381828. Загальна сума заборгованості становить 65 600,00 грн. Відповідно до картки обліку договору, укладеного з позичальником [PERSON] 27.06.2021 року, загальна сума заборгованості станом становить 65 600,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 45 600,00 грн. проценти. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору № 4381828 від 27.06.2021 року вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або закон ом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів, а також часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань зі плати процентів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договорів відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" за кредитним договором відповідача, та ТОВ "Фінансова компанія" Фінтраст Україна", до позивача по справі. Відповідач не довела належного виконання зобов`язань за кредитними договорами, розрахунки заборгованості не спростувала, відзив на позов не надала. Враховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушила умови договору, на час ухвалення рішення позивачу борг не сплатила, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. За правилами ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію платіжної інструкції № 68 від 10.02.2023 року про оплату ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" послуг адвоката у розмірі 8000 грн., копію договору № 07/07-2022 про надання правової допомоги від 07.07.2022 року укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та адвокатом Крюковою М.В., ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, рахунок на оплату по замовленню № 118/10/02 від 10.02.2023 року, копію звіту від 10.02.2023 року про надання правової допомоги згідно договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 року. Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн., а також понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved