Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

І. Короткий зміст заяви 01 травня 2023 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Шаргородський відділ ДРАЦС у Жмеринському району Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заява мотивована тим, що її двоюрідний брат [PERSON] , [INFO] був зареєстрований і проживав в с. Голинчинці Жмеринського (колишнього Шаргородського) району Вінницької області. [INFO] [PERSON] помер. Вона звернулася в Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про поновлення актового запису про смерть останнього, але їй було відмовлено через відсутність лікарського свідоцтва про смерть, оскільки труп брата на судово - медичний розтин вона не возила через скрутне матеріальне становище. Просить встановити юридичний факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка наступила [INFO] в с. Голинчинці Жмеринського (бувшого Шаргородського) району Вінницької області. Встановлення даного факту їй необхідно для реалізації права на отримання спадщини після смерті брата [PERSON] . У судовому засіданні у вступному та в заключному слові заявник [PERSON] та її представник - адвокат Лисько В.П. заяву підтримали, посилаючись на зазначені в ній обставини та просили суд її задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 19.05.2023 від начальника Шаргородського відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Магдалюк Л.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с.38). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників судового процесу до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято до розгляду заяву [PERSON] в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 24.05.2023 (а.с. 33-34). У судовому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи - Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом У справі, що розглядається судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] по день смерті, яка сталася [INFO] проживав в с. Голинчинці Жмеринського (колишнього Шаргородського) району Вінницької області. Захоронений на сільському кладовищі с. Голинчинці Жмеринського району Вінницької області (а.с.22, 23). [PERSON] проживав одиноко, хворів. Догляд за ним при житті здійснювала його сестра [PERSON] , яка проживала по сусідству. Після смерті [PERSON] . [PERSON] організувала поховання брата, але труп останнього на розтин не возила через відсутність коштів на транспортні витрати. Юридичний факт, що [PERSON] помер [INFO] в с. Голинчинці Жмеринського району Вінницької області підтверджується його паспортом [NUMBER] , виданим Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 09.09.1997 (а.с.18-19); копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №015499, виданим Шаргородською РДА 30.06.2003 (а.с.20), випискою з погосподарської книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] , [ADDRESS] за 2006-2010 роки, з якої вбачається, що голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с.21), довідками виконавчого комітету Джуринської сільської ради №227, 228 від 05.04.2023 (а.с.22, 23). На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду показали, що були добре знайомі з [PERSON] , проживали з ним по сусідству, підтримували дружні стосунки. [INFO] [PERSON] помер у своєму будинку в с. Голинчинці Шаргородського району і захоронений на місцевому кладовищі. Поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] , яка є його сестрою і доглядала за ним при житті. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що вони узгоджуються між собою, відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Згідно висновку начальника Шаргородського відділу ДРАЦС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.11.2021 поновити актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] неможливо в зв`язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть (а.с.24). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За правилами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити … документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення". У п. 13 означеної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що [PERSON] на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суда і є достатніми для встановлення юридичного факту смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] в с. Голинчинці Жмеринського (бувшого Шаргородського) району Вінницької області. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті спадкодавця і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…".

Outcome: approved