Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Вельничука Я.І. звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши у ній заінтересованою особою [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявниця вказувала на те, що вона, [PERSON] та [PERSON] 17.12.2019 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №136. Шлюб був зареєстрований у Сокирянській ВК №67, під час відбування [PERSON] покарання за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.12.2014 року у виді 15 років позбавлення волі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбних відносин не підтримують, оскільки їхнє сімейне життя не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, вони перестали розуміти одне одного, втратили почуття любові, поваги та довіри. На даний час як такої сім`ї між ними не існує, і подальше подружнє життя між нею та [PERSON] неможливе, оскільки суперечить її особистим інтересам. За таких обставин їх з [PERSON] шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження їхньої сім`ї є неможливим, так як вона остаточно розпалася. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , укладений 17.12.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 136. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] направив до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути за відсутності заявника та її представника. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що згідний на розірвання шлюбу між ним та [PERSON] . Крім того, просив розглянути справу без його участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, у зв`язку з чим прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч.2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст.ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору. Судом встановлено, що згідно вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.12.2014 року [PERSON] засуджено за п.1 ч.2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. Призначене судом покарання [PERSON] на даний час відбуває в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)». 17.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №136 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2019 року). Спільних дітей від вказаного шлюбу у них немає. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати шлюбні відносини заявниця не бажає, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. З огляду на викладене, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення вимог заявниці. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved