Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 29.09.1984 року. В обгрунтування заяви зазначає, що звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі документи, в тому числі трудову книжку. Однак листом відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що у трудовій книжці виправлено дату народження на першій сторінці (титульному аркуші) в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993р. №58. Звертає увагу на те, що дійсно у відповідності до трудової книжки [NUMBER] [PERSON] зазначено дату народження « [INFO] ». У подальшому закреслено та вказано «[INFO]» та на титульній сторінці зазначено «исправленому на [INFO] верить». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року відкрито провадження у справі №752/6082/23 за заявою [PERSON] , призначено судове засідання на 24.05.2023р. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим Луцьким МУ УМВС України Волинської області 23.06.1997р. [PERSON] є [INFO] . За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] (прізвище після шлюбу « [PERSON] » згідно свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] ) народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №1215 від 24.10.1962р. У матеріалах справи наявна копія трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , дата заповнення 29.09.1984р. У графі дата народження перекреслено « [INFO] » та вказано [INFO] При цьому зазначено «исправленому на [INFO] верить» з проставленням підпису та печатки підприємства. Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р., трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Згідно з п. 2.2. вказаної Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Згідно з пунктами 2.11. - 2.13. Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Як зазначає заявниця, вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, однак їй було відмовлено з тих підстав, що трудова книжка містить виправлення в даті народження в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993р. №58. До матеріалів заяви доданий лист Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Пенсійного фонду України від 14.10.2022р., в якому Головне управління зазначає про те, що не враховано до страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки, оскільки виправлено дату народження на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, що порушує Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993р. №58. Вище встановлено, що за трудовою книжкою [NUMBER] [PERSON] у графі дата народження перекреслено « [INFO] » та вказано [INFO] При цьому зазначено «исправленому на [INFO] верить» з проставленням підпису та печатки підприємства. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності трудової книжки необхідно для призначення та отримання пенсії у встановленому законом порядку. Основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії за віком є трудова книжка. Без встановлення факту належності трудової книжки заявнику, він позбавлений соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 29.09.1984р. на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] . При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що в подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved