Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Андрієнко С.М. у квітні 2023 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] з указаним позовом, який мотивував тим, що 02.06.2017 позивач та відповідачка уклали шлюб, який зареєстрували у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. За час шлюбу, [INFO] в них народився син [PERSON] , який проживає з позивачем. Спільне життя позивача та відповідачки не склалося та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24.04.2023 шлюб між ними було розірвано. Причиною розладу сімейних відносин стало те, що відповідачка має намір виїхати за кордон та забрати з собою дитину. Позивач з такою обставиною не погоджується, оскільки в такому разі він буде позбавлений можливості піклуватися про дитину. Також представник позивача вказав, що на даний час дитина проживає разом із батьком, відвідує дошкільний навчальний заклад, доглянута та здорова. Позивач має можливість забезпечувати та утримувати дитину. Сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини. Доводи позивача про те, що за кордоном відповідачка не має родичів, друзів, постійного місця роботи, отже не матиме можливості утримувати дитину, у зв`язку з чим дитина не зможе відвідувати дитячий садочок і розвиватися. Будь-які доводи позивача відповідачка відхиляє. Посилаючись на необхідність забезпечення інтересів дитини, а також сталі соціальні зв`язки дитини за місцем проживання представник позивача просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.04.2023 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги із підстав указаних у позові, просили задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі у зв`язку із виїздом за кордон, позовні вимоги визнає повністю, просить задовольнити. Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що відповідачка дійсно виїхала до Польщі, а позивач надає можливість відповідачці спілкуватися з дитиною. Вважає, що на даний час дитині буде краще з батьком. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, про причину неявки суд не повідомив, письмові пояснення щодо позову не подав. Заслухавши позивача та його представника, пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом установлено,\~що позивач\~та відповідачка\~перебували у\~шлюбі за\~час якого\~в них\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 13). Рішенням Тростянецького районного суду від 24.04.2023 шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. На даний час малолітній син сторін проживає разом з позивачем по [ADDRESS] (а.с. 6-7, 11). Відповідачка зареєстрована та фактично проживає окремо від позивача та дитини, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З довідки виданої Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» від 14.04.2023 за №01-38/38 вбачається, що малолітній [PERSON] з вересня 2021 року відвідує середню групу «Сонечко» закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка». За час перебування дитини у дитячому садку позивач постійно займається вихованням сина, приводить і забирає його із закладу, цікавиться його успіхами, відвідує батьківські збори, своєчасно реагує на рекомендації педагогів по вихованню дитини. Хлопчик з повагою відгукується про тата, з радістю біжить до нього, коли той з`являється (а.с. 14). Згідно характеристики складеної головою правління ОСБЖБ «ЄДНІСТЬ» за місцем проживання позивач характеризується позитивно, займається вихованням дитини (а.с. 15). Відповідно до наказу виданого начальником Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Сумської області від 26.09.2022 за №228 позивача було призначено на посаду старшого інструктора першого відділу Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Сумської області (а.с. 48). Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня по грудень 2022 року позивач отримував дохід у виді заробітної плати, соціальних виплат, виплат військовослужбовцям (а.с.\~16-17). Згідно\~ч. 7-8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України)\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно\~ч. 2 ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України,\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення положень\~ст. 161 СК України\~свідчить, що до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Згідно ч. 5\~ст. 19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Тростянецької міської ради, який було затверджено рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 18.05.2023 за № 195 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , спеціалістами було здійснено виїзд за місцем проживання дитини та проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання. В ході перевірки було з`ясовано, що позивач разом з дитиною та батьками проживають у квартирі, яка має належні побутові умови, для дитини виділена окрема кімната з місцем для сну, столом для виконання навчальних завдань та шафою для зберігання особистих речей. Заявник служить в лавах ЗСУ. Батьки допомагають [PERSON] у вихованні сина. Відповідачка надала пояснення про те, що позивач не чинить їй перешкод у спілкуванні з сином та вона не заперечує, щоб син проживав з батьком. Вона має намір виїхати за кордон для працевлаштування. У зв`язку з наведеним, орган опіки та піклування Тростянецької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] (а.с. 47). Принципом 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.\~142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Тобто, при вирішені справ про визначення місця проживання дитини, суд не може будувати логіку свого рішення за принципом: визначити місце проживання дитини із мамою, якщо не встановлено виняткових обставин. Такого висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 у справі №\~185/6994/15-ц. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] постійно проживає із батьком, який опікується ним, займається його вихованням та розвитком. Фактів та обставин, у тому числі передбачених нормою ч. 2\~ст. 161 СК України, які б слугували підставою для відмови у позові, судом установлено не було. Враховуючи установлені судом обставини, а також вимоги вищевикладеного чинного законодавства та судової практики суд вважає, що найкращим інтересам дитини відповідатиме визначення місця проживання з батьком. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved