Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.01.2023 пред`явив до суду позов до відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , накладеного на підставі: 1) постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 19278 від 13.11.2001, винесеної державним виконавцем ДВС Тернопільського міського управління юстиції, архівний запис Феміди за № 116541-992 від 14.11.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 5479303, зареєстрованого 14.08.2007 за № 5479303, реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори; 2) постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 729217 (АА № 661858) від 14.03.2003, винесеної державним виконавцем ДВС Тернопільського міського управління юстиції, архівний запис Феміди за №150122-2572 від 18.03.2003, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 5429004, зареєстрованого 06.08.2007 за № 5429004, реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори. В обґрунтування позову зазначено, що власниками квартири [ADDRESS] були батьки позивача [PERSON] та [PERSON] , однак позивач ніколи не був власником цієї квартири, більше того, лише у 2011 році він був зареєстрований за вказаною адресою. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм на праві власності майно, відтак позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини. Надалі, з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батьків, осінню 2022 року позивач звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було надано [PERSON] відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з яких йому стало відомо про наявність обтяжень, накладених на вищевказану квартиру, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 19278 від 13.11.2001 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 729217 (АА № 661858) від 14.03.2003. На думку позивача, накладені цими постановами арешти на квартиру [ADDRESS] підлягають зняттю, оскільки: 1) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 19278 від 13.11.2001 накладено арешт на все майно боржника ТзОВ «Потенціал», яке ніколи не було власником даної квартири, а вказана адреса слугувала лише місцезнаходження товариства, більше того, товариство мало б відповідати за свої боргові зобов`язання виключно своїм майном, а не майном його учасників чи керівників. Позивач зазначив, що товариство припинило свою діяльність 14.05.2019, а стягувач ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» припинив свою діяльність 27.01.2011. Також, як вбачається з наданих нотаріусом відомостей, арешт накладено на нежитлове приміщення, яким дана квартира не є; 2) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 729217 (АА № 661858) від 14.03.2003 накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , однак, як уже вказував позивач, дана квартира йому на праві власності не належить. Також, вказав, що стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням було перераховано із грошового забезпечення позивача 4336,01 грн та виконавчий збір 219,30 грн., відтак заборгованість перед стягувачем сплачена у повному обсязі. Крім цього, позивач доповнив, що відділом держаної виконавчої служби було надано позивачу відповіді на його звернення, у яких зазначено про неможливість зняття арешту з майна, оскільки виконавчі провадження завершені та знищені за терміном зберігання. Посилаючись на наведене, а також, оскільки питання про зняття арешту під час виконання виконавчих проваджень вирішені не були, наведене чинить перешкоди у реалізації його спадкових прав, а вирішити іншим чином, окрім як шляхом звернення до суду виявилось неможливим, та у зв`язку з відсутністю необхідності подальшого арешту майна, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 16.01.2023, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 16.02.2023 о 15 годині 30 хвилин, яке у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи, відкладено на 09.03.2023 на 15 год. Ухвалою суду від 09.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 04.04.2023 о 14 годині 30 хвилин., яке, у зв`язку з неявкою учасників справи, відкладено на 28.04.2023 на 12 год., та, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, відкладено на 25.05.2023 на 16 год. У судовому засіданні представник позивача адвокат Заводовська М.Л. позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, з мотивів, наведених у позовній заяві. У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не заперечив щодо задоволення позовної заяви. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала письмові пояснення, у яких вказала, що у відділу державної виконавчої служби відсутні підстави для скасування арешту нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , оскільки на адресу відділу підтверджуючі документи щодо сплати заборгованості чи скасування виконавчого документ, яким накладено арешт на нерухоме майно не надходили. Також вказала, що дійсно до відділу державної виконавчої служби надійшла заява [PERSON] щодо вилучення обтяження АА № 19278, зареєстрованого 13.11.2001 за № 5479303 від 14.08.2007, реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 07.12.2022 позивачу було надано відповідь про неможливість припинення арешту майна, оскільки таке виконавче провадження про стягнення боргу із ТОВ «Потенціал» на користь фізичних чи юридичних осіб, а також держави, на виконанні у відділі не перебуває. Також, на адресу відділу державної виконавчої служби надійшла заява позивача щодо вилучення обтяження АА №729217 (АА 661856), зареєстрованого 14.03.2003 за № 5429004 від 06.08.2007, реєстратором Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 29.11.2022 позивачу було надано відповідь про неможливість припинення арешту майна, оскільки виконавче провадження про стягнення боргу із [PERSON] на користь фізичних чи юридичних осіб, а також держави, на виконанні у відділі не перебуває. Крім цього, просила проводити розгляд справи у її відсутності, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2022, виданого повторно. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2011. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2019. У справах Першої Тернопільської державної нотаріальної контори відсутня інформація за параметрами пошуку « [PERSON] , дата смерті: [INFO] », що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57262615 від 19.08.2019. Водночас, 10.11.2022 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті його батька [PERSON] , зокрема на земельну ділянку, площею 0,0703 га, з кадастровим номером 6125286700:01:001:0526, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2022, виданого у спадковій справ №136/2012 та зареєстрованого в реєстрі за № 2563. Як зазначив у позовній заяві позивач звернувшись до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових прав після смерті його батьків йому було надано відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з яких йому стало відомо про наявність обтяжень, накладених на вищевказану квартиру, відповідно до постанови АА № 19278 від 13.11.2001 та постанови АА № 729217 від 14.03.2003. Наведене підтверджується копією відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які долучені позивачем до позовної заяви. Більше того, наявність цих обтяжень та накладеного арешту на квартиру [ADDRESS] , за цими постановами підтвердила представник відповідача, у поданих нею до суду письмових поясненнях. Як убачається з відповідей Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)\~№ 88745 від 29.11.2022 та № 91566 від 07.12.2022, на звернення [PERSON] , його було повідомлено, що згідно з перевіркою бази даних АСВП встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] немає, а інформація про виконавче провадження, в межах якого було винесено постанову АА № 661858 (АА № 729217) від 14.03.2003, видану Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, у відділі державної виконавчої служби відсутня, оскільки таке було знищено на підставі Наказу від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців». Також, повідомлено про відсутність законних підстав у відділу для вилучення обтяження АА № 661858 (АА № 729217) від 14.03.2003 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 729217, знято з оригіналу: серія АА № 661858, від 14.03.2003, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Репетою В.В. при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу в сумі 4336 грн 01 коп. та виконавчого збору в сумі 219 грн 30 коп., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] ( [ADDRESS] ) та заборонено відчуження будь-якого іншого майна, оскільки боржником до 24.01.2003 в добровільному порядку борг не сплачено. Водночас, із копії довідки ліквідаційної комісії управління МВС України в Тернопільській області № 344 від 13.12.2022 вбачається, що відповідно до даних, які містяться в архівній особовій карточці з нарахуванням грошового забезпечення за 2003-2005 роки, у період з 01.08.2003 по 28.02.2005, з заробітку [PERSON] проводилися утримання в розмірі 20% на загальну сама 4286,01 грн, а саме: серпень 2003 року 221,13 грн; вересень 2003 року 234,93 грн; жовтень 2003 року 228,93 грн; листопад 2003 року 194,87 грн; грудень 2003 року 240,63 грн; січень 2004 року 240,63 грн; лютий 2004 року 240,63 грн; березень 2004 року 103,40 грн; квітень 2004 року 236,55 грн; травень 2004 року 161,10 грн; червень 2004 року 335,18 грн; липень 2004 року 220,98 грн; серпень 2004 року 132,40 грн; вересень 2004 року 422,54 грн; жовтень 2004 року 188,86 грн; листопад 2004 року 217,35 грн; грудень 2004 року 152,40 грн; січень 2005 року 291,60 грн; лютий 2005 року 221,90 грн. Також, в серпні 2003 року було утримано та перераховано державне мито у розмірі 51 грн та виконавчий збір у розмірі 221,85 грн. Крім цього, сплату заборгованості за виконавчим провадженням підтвердив в судовому засіданні [PERSON] , який і був стягувачем у ньому. Як убачається з відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального\~управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)\~№ 91564 від 07.12.2022, на звернення [PERSON] , його було повідомлено, що згідно з перевіркою бази даних АСВП встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчих проваджень щодо боржника ТОВ «Потенціал» немає, а інформація про виконавче провадження, в межах якого було винесено постанову АА № 19278 (реєстраційний номер обтяження 547903) від 13.11.2001, видану Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, у відділі державної виконавчої служби відсутня, оскільки таке було знищено на підставі Наказу від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців». Також, повідомлено про відсутність законних підстав у відділу для вилучення обтяження АА № 19278 (реєстраційний номер обтяження 547903) від 13.11.2001 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 13.11.2001, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Ярмусь В.Д. при примусовому виконанні наказу АСУ про стягнення з ТзОВ «Потенціал» в користь ВАТ «ТКЗ» боргу в сумі 91795 грн 10 коп., накладено арешт на все майно, що належить ТзОВ «Потенціал» (юридична адреса: вул. Миру, 7/13, м. Тернопіль, код 21141667) та заборонено відчуження будь-якого майна, з метою забезпечення цього наказу. При цьому, із скріншотів сервісу перевірки контрагентів «YouControl» вбачається, що: станом на 23.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Потенціал», код ЄДРПОУ: 21141667 припинено; станом на 22.11.2021 Відкрите акціонерне товариство «Тернопільський комбайновий завод», код ЄДРПОУ: 05754502 припинено. Також, з копії дублікату свідоцтва про право на власності на житло від 18.01.2010 вбачається, що квартира [ADDRESS] , із визначенням розмірі частки належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Наведене також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25085055 від 20.01.2010. Разом з цим, у паспорті позивача серії [NUMBER] від 07.07.1998, виданому Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, на сторінці яка містить інформацію про місце його проживання міститься відмітка про його зареєстроване 2011 місце проживання, а саме: [ADDRESS] . Згідно частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною другою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з\~частиною першою\~статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що слід скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що потреба у накладенні арешту на вказану квартиру відпала, більше того, арешт накладений за борговими зобов`язаннями ТзОВ «Потенціал» накладений на майно, яке не належить боржнику, а дане обтяження порушує його право як спадкоємця за законом, оскільки останній позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати свої спадкові права з метою подальшого володіння та розпорядження спадковим майном на власний розсуд. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно з вимогами\~ст. 55 Конституції України\~права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з\~вимогами частини першої статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу вимог\~статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами\~статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями\~статті 41 Конституції України\~закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу\~вимог частини\~першої статті 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за\~відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру\~ [ADDRESS] , накладено арешт на підставі: 1) постанови АА № 729217 від 14.03.2003 Державної виконавчої служби, обтяження зареєстровано 06.07.2007 реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером обтяження: 5429004. При цьому, об`єктом обтяження зазначено квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] ; 2) постанови № 19278 від 13.11.2001 Державної виконавчої служби, обтяження зареєстровано 14.08.2007 реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером обтяження: 5479303. При цьому, об`єктом обтяження зазначено нежиле приміщення [ADDRESS] , власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Потенціал». Підставою для видачі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії від 13.11.2001, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Ярмусь В.Д. було непогашення боржником боргу, внаслідок чого накладено арешт на все майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Потенціал». Також, підставою для видачі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 729217, знято з оригіналу: серія АА № 661858, від 14.03.2003, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Репетою В.В., було непогашення боржником боргу, внаслідок чого накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що квартира\~ [ADDRESS] , із визначенням розміру частки по належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , які є батьками позивача. Більше того, на даний час, заборгованість у виконавчому провадженні боржником у якому був позивач, відсутня, що також підтвердив в судовому засіданні [PERSON] , який був стягувачем у вказаному виконавчому провадженні. У суду відсутні відомості про перебування у Відділі державної виконавчої служби будь-яких виконавчих проваджень, боржником яких би був позивач чи Товариства з обмеженою відповідальністю «Потенціал», відтак існування на даний час підстав для арешту квартири [ADDRESS] , судом не встановлено. Таким чином, права позивача [PERSON] порушені, оскільки останній не може реалізувати свої спадкові права за законом, щоб вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку із наявністю арешту на дану квартиру. Згідно частин першої та другої статті\~56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до частин четвертої, п`ятої\~статті 59 Закону №1404-VIII\~підставами для\~зняття виконавцем\~арешту з\~усього майна\~(коштів)\~боржника або\~його частини\~є: 1)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження,\~що рахунок\~боржника має\~спеціальний режим\~використання та/або\~звернення стягнення\~на такі\~кошти заборонено\~законом; 2)\~надходження на\~рахунок органу\~державної виконавчої\~служби,\~рахунок приватного\~виконавця суми\~коштів,\~стягнених з\~боржника (у\~тому числі\~від реалізації\~майна боржника),\~необхідної для\~задоволення вимог\~усіх стягувачів,\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження та\~штрафів,\~накладених на\~боржника; 3)\~отримання виконавцем\~документів,\~що підтверджують\~про повний\~розрахунок за\~придбане майно\~на електронних\~торгах; 4)\~наявність письмового\~висновку експерта,\~суб`єкта оціночної\~діяльності -\~суб`єкта господарювання\~щодо неможливості\~чи недоцільності\~реалізації арештованого\~майна боржника\~у зв`язку\~із значним\~ступенем його\~зношення,\~пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61\~цього Закону,\~письмової заяви\~стягувача про\~його бажання\~залишити за\~собою нереалізоване\~майно; 6)\~отримання виконавцем\~судового рішення\~про скасування\~заходів забезпечення\~позову; 7)\~погашення заборгованості\~із сплати\~періодичних платежів,\~якщо виконання\~рішення може\~бути забезпечено\~в інший\~спосіб,\~ніж звернення\~стягнення на\~майно боржника; 8)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження\~наявності на\~одному чи\~кількох рахунках\~боржника коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України\~"Про\~особливості реформування\~підприємств оборонно-промислового\~комплексу державної\~форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Згідно частиною першою статті\~59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Встановлено, що позивач [PERSON] звертався до відповідача із заявами про зняття арешту на дане нерухоме майно, однак відповідачем відмовлено у знятті таких обтяжень. Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено наявності правових підстав для збереження арешту вищевказаного нерухомого майна, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право на вільне володіння, користування і розпорядження даним нерухомим майном. Суд, також звертає увагу, що позивач позбавлений можливості іншим способом захисту своїх прав, аніж скасування арешту з даного майна в судовому порядку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом скасування арешту з квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved