Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.08.2019 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В44/136/19/55/99СЗ про надання коштів у позику, а також укладено Додатковий договір про транш № 1 до Кредитного договору, відповідно до яких відповідач отримав кредит у розмірі 43 156 грн 45 коп. під змінювану процентну ставку в розмірі 78 % річних на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Водночас у п. 3 Додаткового договору сторони погодили графік платежів по процентам та кредиту. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував відповідачу кошти в сумі 43\~156 грн 45 коп. 10.08.2019 року між позивачем, відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №В44/136/19/55/99СЗ відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем-1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором кредитної лінії. Аналогічні договори поруки на тих же умовах були укладені 10.08.2019 з [PERSON] , [PERSON] . Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 08.02.2023 існує заборгованість в сумі 95514,14 грн., що складається з: 37039,53 грн заборгованість по сплаті тіла кредиту, 58474,61 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.09.2020 року по 23.11.2022 року. Просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2684 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву щодо проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не повідомили про причини неявки. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона позов не визнала та зазначила, що позивач скористався своїм правом та 08 грудня 2020 року, Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулась до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, посилаючись на те, що 30.10.2020 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» у справі № 77/20 за позовом Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, відповідно до якого вказаний позов було задоволено повністю та стягнуто з останньої на користь позивача: \~ \~ \~ \~суму простроченого тіла кредиту в розмірі 5848,11 грн.; суму нарахованих процентів станом на 23.09.2020 року в розмірі 34 643,82 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2000 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 44 491 грн. 93 коп. У зв`язку з невиконанням рішення третейського суду, заявник просив Київський апеляційний суд видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення третейського суду. 18 січня 2021 року, ухвалою Київського апеляційного суду Справа № 824/239/20, № провадження: 22-вк/824/47/2021, заяву Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Правота обов`язок» від 30 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг»: суму простроченого тіла кредиту в розмірі 5848,11 грн., суму нарахованих процентів станом на 23.09.2020 року в розмірі 34 643,82 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2000 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 44 491 грн. 93 коп. Аналогічні рішення суду були задоволені і по інших відповідачах. З усної\~інформації відповідача\~по даним\~зобов`язанням частково\~даний борг\~виплачено через\~виконавчу службу.\~Позивач взагалі\~дані правовідносини\~та часткове\~виконання зобов`язань\~оминув у\~своєму позові. На даний час позивача - Кредитну спілку "Центр фінансових послуг" виключено з Державного реєстру фінансових установ (рішення №21/1495-рк від 11.11.2022 року). Крім того, вважають, що зобов`язання поручителя за договором поруки є припиненим. У зв`язку з тим, що позивачем вже було подано аналогічний позов та борг по даному зобов`язанню частково виплачено, просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Спеціальний С.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву щодо проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Представник позивача\~направив суду\~відповідь на\~відзив,\~в якому\~зазначив,\~що оскільки боржником не було погашено заборгованість в повному обсязі відповідно до кредитного договору, то позивач звернувся до суду для захисту порушених своїх прав з позовом. Посилання відповідача на те, що вже є задоволені аналогічні рішення суду до одного й того самого відповідача (відповідачів), з тим самим предметом та з тих самих підстав спростовується тим, що позивач звертався до третейського суду з позовом, проте останній містив зовсім інший предмет, що підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору, з якого вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за період з 24.09.2020 року по 23.11.2022 \~ \~ \~ \~року, що є абсолютно відмінним від предмета позову, на який посилається відповідач в рішенні третейського суду. Крім того, у згаданому вище розрахунку, чітко вказуються всі попередні стягнення по кредитному договору, розглянуті судами, з чого видно, що надаючи розрахунок заборгованості, як доказ, позивач врахував всі стягнення та проплати по даному зобов`язанню. Посилання відповідача на припинення зобов`язання поручителя за договором поруки є хибним, зважаючи на те, що відповідно до ст. 559 ЦК України для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Враховуючи, що жодним з відповідачів не виконано зобов`язання в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги повністю. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2023 справу призначено до судового розгляду по суті на 11.04.2023 року. За клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 04.05.2023, а за клопотанням представника позивача на 22.05.2023. 27.04.2023 до суду надійшов відзив на позов з клопотанням про поновлення строку для його подання. Ухвалою суду від 22.05.2023 поновлено відповідачу [PERSON] строк для подання відзиву. 10.05.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 10 серпня 2019 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії №\~В44/136/19/55/99СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та Додатковий договір про транш № 1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до яких сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 43\~156 грн 45 коп. Водночас позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору сторони погодили, що кредит надається Позичальнику у національній валюті України після підписання даного Договору готівкою в касі Кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал за його заявою. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку базової змінюваної процентної ставки 78 % річних (п. 3.2, п. 3.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору кредитор має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку не частіше ніж один раз на три місяці. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з 10 серпня 2019 року і діє до 10 серпня 2022 року (36 місяців), але в будь-якому випадку зобов`язання за Договором діють до моменту повного фактичного їх виконання Позичальником. 10 серпня 2019 року від [PERSON] надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал. Позивач виконав умови кредитного договору та повернув [PERSON] цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 43\~156 грн 45 коп, а останній його отримав, що підтверджується копією видаткового касового ордера № 145/50 від 10.08.2019. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 10 числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. 10.08.2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №В44/136/19/55/99СЗ відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем-1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором кредитної лінії. Аналогічні договори поруки на тих же умовах були окремо укладені 10.08.2019 з [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 1.1 договорів поруки від 10.08.2019 поручитель зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по кредитному договору кредитної лінії №В44/136/19/55/99СЗ від 10.08.2019. Поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій (п. 2.1 договорів поруки). Договори поруки діють до 10.08.2025, але в будь-якому разі до повного виконання позичальником своїх зобов`язань (п. 3.1 вказаних договорів поруки). Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання (п.3.2 цих договорів поруки). Позивач зазначає, що на даний час боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та Додатковим договором. Станом на 08.02.2023 заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № В44/136/19/55/99СЗ від 10.08.2019р. згідно з розрахунком заборгованості становить 95514,14 грн, що складається з: 37039,53 грн заборгованість по сплаті тіла кредиту, 58474,61 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.09.2020 року по 23.11.2022 року. 18 січня 2021 року, ухвалою Київського апеляційного суду Справа № 824/239/20, № провадження: 22-вк/824/47/2021, заяву Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Правота обов`язок» від 30 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг»: суму простроченого тіла кредиту в розмірі 5848,11 грн., суму нарахованих процентів станом на 23.09.2020 року в розмірі 34 643,82 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2000 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 44 491 грн. 93 коп. Постановою головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС від 15.06.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65808451, за яким частково стягується борг з відповідача [PERSON] за виконавчим листом Київського апеляційного суду від 25.01.2021, виданого 18.02.2021 у справі №824/233/20. Постановою державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС від 02.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65963964, за яким частково стягується борг з відповідача [PERSON] за виконавчим листом Київського апеляційного суду від 01.02.2021 у справі №824/237/20. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2021 позов кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг» 40 491 грн 93 коп. заборгованості за кредитним договором кредитної лінії № В44/136/19/55/99СЗ від 10.08.2019р., яка виникла станом на 23.09.2020, що складається з: 5 848, 11 грн заборгованість по сплаті тіла кредиту (простроченого тіла кредиту) станом на 23.09.2020 року, 34 643, 82 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 12.09.2019 року по 23.09.2020 року, а також судовий збір в сумі 2 102 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору кредитної лінії № В44/136/19/55/99СЗ від 10.08.2019; копією Додаткового договору про транш № 1 до Кредитного договору кредитної лінії № В44/136/19/55/99СЗ від 10.08.2019; копіями заяв [PERSON] від 10.08.2019; копією довідки про зарахування коштів від 10.08.2019; розрахунком нарахування процентів по Кредитному договору кредитної лінії станом на 08.02.2023; копією видаткового касового ордера № 145/50 від 10.08.2019; копіями договорів поруки від 10.08.2019; копіями постанов про відкриття виконавчого провадження; копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2021 та іншими матеріалами справи. 4. Застосовані норми права. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1\~ ст. 530 Цивільного кодексу України\~ визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Зі змісту \~статті 1054 ЦК України\~слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 10 числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. Однак свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином. Вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № В44/136/19/55/99СЗ від 10.08.2019р., яка виникла станом на 08.02.2023. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Окрім цього, у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини 4 статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19. 05.04.2023 Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 конкретизувала свої висновки, викладені в пункті 123 постанови ВС від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів та зазначила таке. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за статтею 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за статтею 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін). Враховуючи, що кредитним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами за цим договором позивачем здійснено неправильно, а тому з відповідачів слід стягнути заборгованість у сумі 37039,53 грн заборгованість по сплаті тіла кредиту, 48518,96 грн сума заборгованості по сплаті процентів за період з 24.09.2020 року по 10.08.2022 року (строк дії договору). Враховуючи умови договорів поруки, вказану суму заборгованості слід стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Підстав вважати, що порука припинилася у цій справі не має, оскільки для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Як встановлено у справі, зобов`язання позичальником повністю не виконане, судовими рішеннями стягнуто не всю заборгованість достроково, а стягнуто зобов`язання за певний період, який не увійшов до періоду за вказаною частиною заборгованості. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 601,22 грн з кожного (від 89,6% задоволених вимог = 2404,86 грн).

Outcome: partial