Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що 17 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2272 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. В той самий день між [PERSON] та [PERSON] був укладений ще один договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1401 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказані земельні ділянки фактично не були передані покупцю у власність, оскільки реально укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок здійснювалось між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . На підтвердження чого була складена розписка про отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] за продаж земельних ділянок. В період придбання земельних ділянок [PERSON] вбачав для себе ризики оформлення права власності на нерухоме майно, оскільки відносно нього було відкрито кримінальне провадження. У зв`язку з цим право власності на земельні ділянки було оформлено на [PERSON] , рідного брата позивача, як номінального власника придбаних земельних ділянок, до вирішення кримінальної справи по суті. Зважаючи на те, що договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року були укладені без наміру [PERSON] отримати їх у приватну власність та свідомим наміром сторін договору не виконувати зобов`язання за ними, такі договори є фіктивними. Тому [PERSON] просив суд визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року, укладені між [PERSON] та [PERSON] , посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстровані в реєстрі за номерами 3901 та 3902, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2272 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231 та земельну ділянку площею 0,1401 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подав заяву про зміну предмету позову, якою просив визнати договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року, укладені між [PERSON] та [PERSON] , посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстровані в реєстрі за номерами 3901 та 3902, удаваними в частині покупця, визнавши покупцем за вказаними договорами [PERSON] . Крім цього, визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2272 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231 та земельну ділянку площею 0,1401 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.167-171). 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.60-61). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено у прийнятті визнання відповідачами позову та продовжено підготовче судове засідання. Крім цього, до участі в розгляді цивільної справи було залучено приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленну Т.К. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (т.1 а.с.149-151). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача [PERSON] заяву про зміну предмета позову було залишено без розгляду (т.1 а.с.197-199). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.200). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.65-67). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника позивача [PERSON] від допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.97-99). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви, якими визнали пред`явлений позов та не заперечували проти його задоволення (т.1 а.с.76,77). Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленна Т.К. у судове засідання не з`явилась та свої пояснення щодо пред`явленого позову не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] надав до суду письмові пояснення, якими просив суд відмовити в задоволенні пред`явленого позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що твердження позивача про приховані правочини є безпідставними. Після звернення [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого в шлюбі, [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними. У такий спосіб [PERSON] порушує право [PERSON] , як співвласника нерухомого майна, на спірні земельні ділянки. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 17 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстрований в реєстрі за №3901. За умовами якого [PERSON] передав у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2272 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.22-25). Крім цього, в той самий день [PERSON] та [PERSON] уклали ще один договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстрований в реєстрі за №3902. Відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1401 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.27-30). Згідно рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленної Т.К. №44657186 та №44655923 від 17 грудня 2018 року право власності на земельну ділянку площею 0,2272 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, а також на земельну ділянку площею 0,1401 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 грудня 2018 року (т.1 а.с.26,31). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» ЦК України. 5. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.234\~ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином Як роз`яснив\~Пленум Верховного\~Суду України\~в п.24\~постанови №9\~від 06\~листопада 2009\~року «Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~визнання правочинів\~недійсними» для\~визнання правочину\~фіктивним необхідно\~встановити наявність\~умислу всіх\~сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний Згідно з ч.2, ч.3 ст.13 ЦК України при здійсненні\~своїх прав\~особа зобов`язана\~утримуватися від\~дій,\~які могли\~б порушити\~права інших\~осіб,\~завдати шкоди\~довкіллю або\~культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. За висновками\~Верховного Суду,\~викладеними у\~постанові від\~13\~квітня 2022\~року у\~справі №757/62043/18-ц\~(провадження\~№61-13227св21)\~суд дійшов\~висновку про\~те, приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення договору не для регулювання цивільних відносин та не для встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або уникнення арешту та/або можливої конфіскації. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положенням ч.1 ст.77, а також ч.1 та ч.2 ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими суд керується при вирішенні спору. За твердженням позивача оспорювані договори купівлі-продажу були укладені між [PERSON] та [PERSON] , який доводиться позивачу рідним братом (т.1 а.с.38,47), без наміру створення відповідних правових наслідків, у зв`язку з тим, що відносно позивача було відкрито кримінальне провадження №12017110000000020, внесене до ЄРДР 13 січня 2017 року, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України. Встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2021 року, який залишений без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, [PERSON] був визнаний невинуватим та виправданий у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку із недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України (т.1 а.с.174-176, т.2 а.с.95-96). Таким чином, оспорювані договори купівлі-продажу були укладені в період часу, коли відносно позивача було порушено кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України, одним із видів покарання за яке передбачено конфіскацію майна. Разом з цим, укладення договорів купівлі-продажу, які мають ознаки фіктивності, вчинені без наміру створення відповідних правових наслідків та з метою приховування майна підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, уникнення накладення арешту на це майно в межах у кримінального провадження для забезпечення його можливої конфіскації, суперечить основоположному принципу цивільного судочинства добросовісності, та за своєю суттю свідчить про зловживання правом. Викладене у повній мірі відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 квітня 2022 року у справі №757/62043/18-ц (провадження №61-13227св21). Крім цього, згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року (т.2 а.с.45-50,87-92) в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] було визнано право власності на частину земельної площею 0,2272 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, а також на частину земельної ділянки площею 0,1401 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Тому задоволення пред`явленого позову призведе до порушення права власності [PERSON] на частку у спірних земельних ділянках, що є неприпустимим. 6.1. Докази, які відхилені судом та мотиви їх відхилення. За змістом письмових розписок від 17 грудня 2018 року (т.1 а.с.13,15) [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти відповідно у розмірі 37000 гривень та 60000 гривень в якості плати за продаж земельних ділянок з кадастровими номерами 3220881300:04:001:4232 та 3220881300:04:001:4231, які розташовані на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. При цьому, сторони домовились, що у зв`язку з кримінальним провадженням №12017110000000020 офіційно право власності на вказані земельні ділянки реєструється за [PERSON] . Проте, вказані письмові докази не є належними та достатніми, у розумінні ч.2 ст.77, ч.1 ст.80 ЦПК України, для підтвердження факту придбання спірних земельних ділянок позивачем, а не [PERSON] . 7. Висновки, яких дійшов суд за наслідками розгляду справи. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які укладені 17 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстровані в реєстрі за номерами 3901 та 3902. Зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки є похідними від вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, у задоволенні яких позивачу відмовлено. Тому підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,2272 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231 та земельну ділянку площею 0,1401 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області,\~також відсутні. 8. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції №94202 від 06 квітня 2021 року (т.1 а.с.1) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 2786 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed