Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , на підставі Договору дарування квартири. З часу розірвання шлюбу між сторонами, відповідач залишив квартиру і по даний час жодного разу в такій не з`являвся, не оплачує комунальні послуги. Тому просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на відомості з реєстру про кількість зареєстрованих осіб, правовстановлюючі документи на квартиру та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позовних вимог. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова Нора Н.В. від 18.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із аналогічних викладених у позовній заяві підстав. Просить такий задоволити. Враховуючи факт\~визнання відповідачем\~позовних вимог\~клопотання про\~виклик свідків\~просила вважати\~неактуальним і\~не розглядати. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив що дійсно тривалий час не проживає в даній квартирі. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. [PERSON] на підставі договору дарування від 01.08.2019 року на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади №109488, в зазначеній квартирі, зареєстровані позивач, відповідач, який є її колишнім чоловіком, та їхня донька [PERSON] . З представлених суду актів від 27.06.2022, 16.09.2022,18.10.2022, складених комісіями ЛКП «Господар» вбачається, що відповідач не проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , більше шести місяців. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням [PERSON] відповідачу не чинила. Вказані обставини визнаються відповідачем та в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Крім того, згідно долученої до матеріалів справи копії договору оренди приміщення від 20.11.2021 року, станом на даний час в згаданій вище квартирі проживають інші особи. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правиламист.383 ЦК Українитаст.150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~роз`яснень,\~викладених у\~п.п.34,\~39\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~№ 5\~від 07.02.2014\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про захист\~права власності\~та інших\~речових прав»,\~під час\~розгляду позовів\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням,\~судам необхідно\~чітко розмежовувати\~правовідносини,\~які виникають\~між власником\~та попереднім\~власником житла,\~і правовідносини,\~які виникають\~між власником\~житла та\~членами його\~сім`ї,\~попередніми членами\~його сім`ї,\~а також\~членами сім`ї\~попереднього власника\~житла.\~Так,\~власник житла\~має право\~вимагати визнання\~попереднього власника\~таким,\~що втратив\~право користування\~житлом,\~що є\~наслідком припинення\~права власності\~на житлове\~приміщення (пункт\~3\~частини першоїстатті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. З`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих суду доказів, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає в спірній квартирі. Його особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги він не сплачує, а тому є таким, що втратив право користування та проживання у вищевказаній квартирі. Вказані обставини відповідачем [PERSON] не оспорюються, сумнівів в достовірності цих обставин та добровільності визнання їх сторонами у суду немає. Суд вважає, що наявність реєстрації відповідача [PERSON] в спірній квартирі у випадку відсутності у нього законного права користування нею та його фактичного не проживання в квартирі, чинить позивачу, яка правомірно набула право власності, перешкоди в користуванні своєю власністю, оскільки [PERSON] вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушена нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. У зв`язку з цим, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved