Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

27.04.2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві вказувала на те, що 12.08.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Київського районного суду м.Полтави від 06.12.2018 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 27.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 20.05.2023 року рішенням Київського районного суду м.Полтави зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , згідно судового наказу Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2017 року на користь [PERSON] , з частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Однією з причин зміни розміру аліментів стало те, що [PERSON] надає в добровільному порядку матеріальну допомогу своїй доньці від першого шлюбу [PERSON] , яка продовжує навчання. На даний час вищевказані обставини , покладені в обґрунтування рішення Київського районного суду м.Полтави від 20.05.2020 року припинили своє існування, у зв`язку з тим, що [PERSON] закінчила навчанні і на даний час їй виповнилося 25 років. На даний час визначена сума аліментів не є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини в умовах постійного подорожання споживчого кошику та мінімально необхідного набору товарів. Зростаючи, син потребує більших витрат на одяг, харчування, розвиток особистості, задоволення його індивідуальних потреб. Син має здібності до вивчення іноземних мов. З метою всебічного розвитку дитини вона сплачує щомісячно за відвідування сином додаткових занять з вивчення іноземної мови. Крім того, після зменшення розміру аліментів, у [PERSON] змінився сімейний стан, покращився матеріальний стан, оскільки на утриманні у нього перебуває одна дитина [PERSON] , [INFO] . Крім [PERSON] , відповідач нікому аліментних платежів не сплачує. В зв`язку з чим, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 28.04.2023 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що винесено відповідну ухвалу. 22.05.2023 року відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому вказував на те, що свій батьківський обов`язок на утримання сина, [PERSON] , [INFO] він виконує повністю. На даний час на його утриманні перебуває троє дітей [PERSON] , [INFO] та син дружини від нинішнього шлюбу [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] . У відзиві вказував на те, що він зможе сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. на місяць. Аліменти в розмірі 3500 грн. йому сплачувати не під силу, так як він не зможе утримувати своїх дітей [PERSON] та [PERSON] . Крім того в його приватній власності не перебуває нерухоме майно. Офіційно він ніде не працює. Якщо і є в нього заробіток, то він як правило на один раз. В зв`язку з чим просив суд в задоволенні позову [PERSON] до нього про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини просив відмовити в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000 грн., в задоволенні іншої частини позову просив відмовити. Враховуючи згоду відповідача та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності позивача, що не з`явився в судове засідання. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.10.2009 року, актовий запис №978. [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Судовим наказом Київського районного суду м. Полтави від 27.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 21.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.05.2020 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] згідно судового наказу Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2017 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. А судовий наказ Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2017 року з виконавчого відділу Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкликано. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.05.2020 року було задоволено з тих підстав, що [PERSON] надає в добровільному порядку матеріальну допомогу своїй доньці від першого шлюбу [PERSON] , яка продовжує навчання. Крім того судом встановлено, що [PERSON] закінчила навчання і на даний ча с їй виповнилося 25 років. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство є об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідност.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтями 183,184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягнутих аліментів для забезпечення потреб дитини. У будь-якому випадку, відповідно до ч. 3ст. 181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того,закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Суд оцінивши надані докази в сукупності вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 20.05.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач має на утриманні двох дітей [PERSON] , [INFO] та сина дружини від нинішнього шлюбу [PERSON] , [INFO] , які також перебувають на його утриманні, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної син та до досягнення ним повноліття. Таким чином , позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial