Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

Батьківська [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила винести обмежувальний припис відносно [PERSON] та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав кривдника як: - заборонити спілкуватись, вести листування, телефонні переговори із [PERSON] та її дитиною [PERSON] , контактувати з нею та її дитиною через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на шість місяців; \~ \~ \~ \~ - заборонити наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та її дитини [PERSON] , строком на шість місяців. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] є батьком заявниці, він систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру стосовно неї, веде антисоціальний спосіб життя та здійснює аморальні вчинки, порушує правила співжиття, систематично зловживає алкогольними напоями. Протягом тривалого періоду часу заінтересована особа вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , яке проявляється у постійних погрозах життю та здоров`ю, вчиненню психологічного та морального тиску, образах та нецензурній лексиці тощо. 08 квітня 2023 року близько 10.15 год., [PERSON] перебуваючи по місцю проживання заявниці, а саме по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки [PERSON] , висловлював словесні образи в її сторону та чинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Крім того, вищевказаними діями заінтересованою особою було завдано моральної шкоди її дитині [PERSON] , [INFO] , який в цей час знаходився поруч і вимушено став свідком психологічного насильства щодо своєї матері. У зв`язку із вчиненням заінтересованою особою домашнього насильства заявниця викликала поліцію для припинення протиправних дій. Працівниками поліції 08 квітня 2023 року винесено терміновий заборонний припис серії АА № 279827, згідно з яким [PERSON] заборонили в будьякий спосіб контактувати із заявником терміном на 5 діб з 11 год. 15 хв. 08 квітня 2023 року до 11 год. 15 хв. 13 квітня 2023 року. В той же день, 08 квітня 2023 року близько 18.00 год., перебуваючи за адресою по [ADDRESS] , заінтересована особа, стукав у вхідні двері квартири, висловлював словесні образи в сторону [PERSON] і таким чином порушив вимоги термінового заборонного припису. Заявниця повторно викликала поліцію для припинення протиправних дій, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2023 року у справі № 607/6639/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Дані обставини дають можливість стверджувати про систематичний характер дій заінтересованої особи та повну відсутність каяття у його діях. Таким чином [PERSON] та її син [PERSON] є особами, які зазнали домашнього насильства. Як вбачається із наведених вище обставин, заінтересована особа після винесення термінового заборонного припису в цей же день вчинив домашнє насильство, що свідчить про можливість спричинення більш тяжких наслідків для життя та здоров`я заявниці. Ухвалою судді від 15 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про видачу обмежувального припису. Постановлено розгляд справи проводити з в порядку окремого провадження. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримала, та просила задовольнити з підстав, у ній наведених. Пояснила, що її батько [PERSON] систематично вживає алкогольні напої, висловлюється нецензурно щодо заявниці та її сина, що шкодить їх психічному здоров`ю. Також в [PERSON] є звичка виносити з квартири речі і їх продавати. Водночас, заявниця підтвердила, що з 08 квітня 2023 року заінтересована особа не вчиняв дій, які б характеризували його поведінку як домашнє насильство, однак [PERSON] так завжди поводиться, а потім знову повертається до старих звичок. [PERSON] хвилюється за себе та сина, а тому просить суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] . Адвокат Дубчак С. П. підтримав заяву [PERSON] , просив задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак про\~день та\~час слухання\~справи повідомлений\~належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Отож, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2009 року. 08 квітня 2023 року інспектором ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ткачем В. Р. винесено терміновий заборонний припис щодо кривдника серії АА № 279827, яким [PERSON] у зв`язку із тим, що він 08 квітня 2023 року близько 10 год. 15 хв. вчинив домашнє насильством щодо доньки [PERSON] , заборонено в будьякий спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 5 днів до 11 год. 15 хв. 13 квітня 2023 року. Постановою Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області у\~справі №\~607/6639/23\~від 21\~квітня 2023\~року встановлено,\~що 08 квітня 2023 року близько 10.15 год. громадянин [PERSON] , перебуваючи по місцю проживання, а саме по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки [PERSON] , висловлював словесні образи в її сторону та чинив психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Таким чином [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Крім цього, громадянин [PERSON] , відносно якого 08 квітня 2023 року винесено терміновий заборонний припис серії АА № 279827, згідно з яким йому заборонено в будьякий спосіб контактувати з постраждалою особою, 08 квітня близько 18.00 год. перебуваючи по [ADDRESS] , стукав у вхідні двері квартири, висловлював словесні образи в сторону [PERSON] , чим своїми діями [PERSON] порушив вимоги термінового припису, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Судом постановлено [PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. 16 травня 2023 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради [PERSON] надано інформацію № 817/28-03 з якої слідує, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві. Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будьякий спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Звертаючись до суду, [PERSON] обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно [PERSON] нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що [PERSON] , який заявниці приходиться батьком, з дозволу останньої тимчасово проживав за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживає та зареєстрована [PERSON] та її син [PERSON] .. [PERSON] вчиняє щодо доньки домашнє насильство психологічного характеру, що вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2023 року у справі № 607/6639/23, а саме висловлював словесні образи в її сторону та чинив психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої; після винесення термінового заборонного припису [PERSON] порушив його вимоги. Вказані дії [PERSON] охоплюються такими ознаками психологічного насильства як словесні образи, що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку. Відтак, [PERSON] , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки звернення її до поліції, ігнорування [PERSON] застосованих судом заходів впливу до нього, порушення вимог термінового заборонного припису дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником до неї психологічного та фізичного насильства. Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом в ході заслуховування пояснень [PERSON] та під час дослідження письмових доказів. Тривалість протиправної поведінки [PERSON] щодо заявниці є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. Слід видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , [INFO] , адреса місця проживання: [ADDRESS] на\~строк 2 (два) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника: заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити[PERSON] наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] . Заява у частині встановлення заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] щодо сина заявниці [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки він не є особою, яка постраждала від домашнього насильства у розмінні закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial