Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди - відмовлено. 24.04.2023 [PERSON] через загальну канцелярію суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, у якій остання просила суд стягнути з позивача на її користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та долучено відповідні докази їх понесення. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.04.2023 заяву [PERSON] про розподіл судових витрат між сторонами за наслідком розгляду справи №753/1466/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди призначено до розгляду. 17.05.2023 чрез електронну пошту суду від представника [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення щодо стягнення з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. 22.05.2023 через електронну пошту суду від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. В судове засідання, яке відбулося 23.05.2023, з`явились [PERSON] та її представник [PERSON] , які заперечували щодо задоволення даної заяви, з підстав викладених у запереченнях, які були подані 17.05.2023. Дослідивши матеріали справи, заяви та оцінивши зібрані по справі докази, а також заслухавши думку учкасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про розподіл судових витрат між сторонами за наслідком розгляду справи №753/1466/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Під час судового засідання, яке відбулося 18.04.2023, представником [PERSON] - [PERSON] зроблено заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Однак, вказана заява судом розглянута не була, у зв`язку із чим 24.04.2023 [PERSON] звернулась з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви долучено: копію договору про надання правової допомоги від 27.03.2019; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4422/10; акт приймання-передачі виконаної роботи №01 до договору про надання правової допомоги від 27.03.2019, згідно якого клієнт сплатив адвокату винагороду у розмірі 15 000,00 грн.; квитанцію №1 про отримання готівкових коштів від 20.04.2023, відповідно до якої адвокат Крамар О.П. отримав від [PERSON] готівкові кошти у розмірі 15 000,00 грн. Отже, матеріалами справи підтверджується, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу направлені відповідачем до суду у рамках встановлених ЦПК України порядку і строків подання цих доказів. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі виконаної роботи №01 від 20.04.2023 до договору надання правової допомоги від 27.03.2019, відповідно до якого адвокатом було надано, а клієнтом прийнято надану правничу допомогу по цивільній справі №753/1466/23, яка розглядалась Дарницьким районним судом м. Києва. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповідності до вищевказаного акту приймання-передачі виконаної роботи №01 від 20.04.2023 вартість та години наданих адвокатом послуг становить: - ознайомлення з матеріалами справи №753/1466/23 (1 год.) - 1 500,00 грн.; - попередня консультація адвоката щодо визначення тактики захисту (1 год.) - 1 500,00 грн.; - участь адвоката в судовому засіданні з урахуванням віддалення між місцем роботи адвоката: м. Обухів, вул. Миру, 14-А та адресою Дарницького районного суду м. Києва, а також транспортних витрат (8 год.) - 12 000,00 грн. За виконану роботу винагорода, яку клієнт сплатив адвокату становить 15 000,00 грн. У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу позивач в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подала. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідачем заявлено до стягнення з позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. за надання адвокатом правничої допомоги в рамках даної цивільної справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до висновку, що заявлена представником відповідача сума у розмірі 15 000,00 грн. відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та розумності, оскільки відповідна професійна правнича допомога була доцільною і необхідною для належного захисту прав та інтересів відповідача. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). Представником позивача у запереченнях зазначено, що будь-яких підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката немає, у зв`язку із чим прохав відмовити у задоволенні даної заяви. Однак, суд критично ставиться до наданих заперечень, оскільки будь-яка особа на користь якої ухвалене судове рішення має право на відшкодування судових витрат, які були понесені нею під час розгляду справи. Отже, враховуючи те, що ані представником позивача, ані позивачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлено, суд вважає доведеним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн., як такий що узгоджується з реальною і фактично наданою професійною правничою допомогою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач надала належні та допустимі докази на доведення витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, наявні підстави для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved