Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1983. Від цього шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей. Спору щодо місця проживання дітей немає. Позивачка заперечує щодо надання строку для примирення, оскільки примирення між подружжям неможливе. Ухвалою судді від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/6201/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених; строк на примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати шлюб, час на примирення не надавати. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 2011 року, сторони 05\~листопада 2011\~рокуу Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Тернопільського міського\~управління юстиціїзареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1983. У шлюбі в них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції; донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідач визнав позов, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору 536,80 грн.

Outcome: approved