Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22 серпня 2022 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та просить: припинити право приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за [PERSON] на житловий будинок літ. «З1» загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., навіс літ. «з2», ганок літ. «з», сараї літ. «Б», літ. «З», вимощення І, колонка питна ІІ, вигрібна яма ІІІ, огорожа № 4,6,9, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 12/200 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 28.08.1989 Р№ 2668. Зазначене вище домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «31» загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., ганок літ, «з», навіс літ. «з2», житлового будинок літ. «Л1, л1» загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., сараї літ. «Б,3,Л,М1,П2», вбиральня літ. «М3», навіси літ. «М2,П1», вимощення І, колонка питна II, яма вигрібна III, огорожа №1,2,4,6,8,9. Співвласниками інших частин будинку є: [PERSON] - 24/100 частин; [PERSON] - 10/100 частин; [PERSON] - 7/100 частин; [PERSON] - 6/100 частин; [PERSON] - 8/100 частин; [PERSON] - 6/100 частин; [PERSON] - 5/100 частин; [PERSON] - 7/100 частин; [PERSON] - 6/100 частин; [PERSON] -14/100 частин. Позивачка зазначила, що неодноразово зверталася до відповідачів в телефонному режимі, а також відповідачам було запропоновано звернутись для цього до нотаріуса, проте відповідачі нічого не пояснюючи і без поважних причин відмовляються відвідати нотаріальну контору і посвідчити відповідний договір виділення в натурі часток із спільної часткової власності. Приміщень, якими вони користуються з відповідачами спільно - немає. Тому вважає, що вона, як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна, тому вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явився. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися, про судове засідання були повідомлені належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачів суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідачів було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 12/200 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 28.08.1989 р. № 2668. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 27.07.2022 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] , за нею значиться житловий будинок літ. «З1» загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., навіс літ. «з2», ганок літ. «з», сараї літ. «Б», літ. «З», вимощення І, колонка питна ІІ, вигрібна яма ІІІ, огорожа № 4,6,9. Інші 24/100 частин жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 19.01.1985 за реєстровим номером № 181 (правонаступником якого є [PERSON] ). Інші 10/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 06.12.1989 за реєстровим номером № 3406. Інші 7/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Котовська Одеської області від 01.03.1977. Інші 6/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 24.10.1991 (справа № 2-638/1991). Інші 8/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 20.11.1990 за реєстровим номером № 3076. Інші 6/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 29.03.1974 за реєстровим номером № 3354. Інші 5/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Котовською державною нотаріальною конторою 13.02.1962 за реєстровим номером № 238. Інші 7/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 15.05.1969 за реєстровим номером № 1782. Інші 6/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 16.08.1968 за реєстровим номером № 1642. Інші 14/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі рішення Котовського народного суду Одеської області від 05.10.1962. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого [PERSON] , складеного Комунальним підприємством «Інвентаризатор» від 09.08.2022, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житловий будинок літ. «З1» загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., навіс літ. «з2», ганок літ. «з», сараї літ. «Б», літ. «З», вимощення І, колонка питна ІІ, вигрібна яма ІІІ, огорожа № 4,6,9. За технічними показниками може бути виділений в натурі та виділена окрема поштова адреса: [ADDRESS] . Відповідно висновку оцінювача СПД [PERSON] від 06.09.2022, житловий будинок загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.09.2022 оціночна вартість становить 118000,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст. 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1,2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 12/200 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved