Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за внесками на теплову енергію в сумі 3 865,08 грн, 294,04 грн інфляційних втрат за час прострочення та 89,19 грн - три проценти річних від простроченої суми, що разом складає 4 248,31 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" створено ОСББ «Беркут Плюс», яке зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 січня 2015 року. Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , загальна площа якої складає 107,7 кв.м. У вказаному будинку знаходиться дахова котельня, яка передана баланс ОСББ, та три теплопункти, які обладнані загально будинковим лічильником обліку тепла. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Розподіл втрат на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та місця загального користування розраховується пропорційно до опалювальної площі. На замовлення ОСББ сертифікований інженер-проектувальних [PERSON] виконує техніко-економічний розрахунок щодо розподілу між споживачами обсягів спожитого тепла згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року. Рішеннями загальних зборів ОСББ затверджені внески на теплову енергію протоколами від 23 жовтня 2018 року, від 28 грудня 2020 року, від 21 жовтня 2021 року. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 8 червня 2021 року по справі № 918/1225/20 визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», що оформлене протоколом від 23 жовтня 2018 року. Факт скасування рішення загальних зборів ОСББ, яким були затверджені розміри внесків на теплову енергію для житлових квартир, які діяли з жовтня 2018 року до грудня 2020 року, не звільняє відповідачку від обов`язку відшкодувати позивачу понесені витрати на опалення. Виходячи з загальної площі належної відповідачу квартири, її заборгованість перед ОСББ за внесками на теплову енергію складає 4 248,31 грн. Сума нарахованих інфляційних втрат за час прострочення складає 294,04 грн, а три проценти річних від простроченої суми - 89,19 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань перед ОСББ, виникла необхідність звернутися до суду з позовом про стягнення наявної заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою від 10 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). У відзиві на позовну заяву відповідачка просить відмовити в задоволенні позову повністю. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що позивачем не надано доказів щодо показників загальнобудинкового лічильника, відповідно до яких визначається об`єм спожитої теплової енергії, як станом на початок здійснення нарахувань, так і станом на дату звернення до суду. Позивачем не надано доказів, які б містили інформацію щодо розрахунків суми заборгованості, здійснення ФОП [PERSON] . У відповіді на відзив представниця позивача зазначила, що за рішенням загальних зборів співвласників ОСББ опалення під`їздів у будинку не здійснюється з осені 2019 до даного часу. При цьому слід враховувати, що опалення місць загального користування, до складу яких входить під`їзд у будинку, лише зменшує базу розподілу обсягу спожитої теплової енергії. Проте, крім опалення місць загального користування, враховуються витрати за обсяг теплової енергії на опалення допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, які розподіляються між всіма співвласниками житлових та нежитлових приміщень будинку. У випадку надання чи ненадання послуги з опалення місць загального користування (під`їздів), нарахування здійснюється згідно з Методикою по встановленому нормативному проценту від загального споживання на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення і опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, відповідно, 7% і 10% для будинків вище 6-ти поверхів (у редакції від 22.11.2018), а з 1 січня 2022 року - на узагальнений показник обсягу теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення в розмірі 20% для 10-поверхової будівлі (у редакції від 28.01.2022). Покази загальнобудинкового лічильника (як у 5-ому під`їзді, так і в інших двох) фіксуються у прошитому журналі з 2017 року. ОСББ водночас є і виконавцем послуги і представником споживача, що не передбачає залучення у процес зняття показів будь-якої третьої сторони. Голова ОСББ і бухгалтер щомісяця в останній календарний день відвідують теплопункти і фіксують покази, як і члени правління, члени ревізійної комісії або бажаючі мешканці. У щомісячних рахунках по внескам на теплову енергію мешканці отримують інформацію щодо показів як загальнобудинкових, так і квартирних лічильників тепла, та мають можливість їх перевірити. Звернень від власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] з приводу щодо достовірності або участі у знятті показів загальнобудинкових лічильників тепла не надходило. Просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Представниця відповідачки [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Відповідачці [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , загальною площею 107,7 кв.м, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 321105918 від 25 січня 2023 року. Рішенням загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Беркут-Плюс», зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 січня 2015 року. На балансі ОСББ "Беркут-Плюс" перебуває дахова котельня та три теплопункти, які обладнані загальнобудинковим лічильником обліку тепла. Рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 23 жовтня 2018 року, затверджено кошторис витрат на виробництво теплової енергії на жовтень 2018 року - квітень 2019 року в сумі 110810,59 грн та внески на теплову енергію для житлових квартир та технічних приміщень: на жовтень 2018 року у розмірі 1261,89 грн за 1 Гкал, з листопада 2018 року у розмірі 1497 грн за 1 Гкал. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року в справі № 918/1225/20, яке набрало законної сили 07 липня 2021 року, визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», що оформлене протоколом від 23 жовтня 2018 року. Рішенням загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 28 грудня 2020 року, затверджено кошторис витрат на виробництво теплової енергії на опалювальний сезон 2020-2021 року у сумі 925728,60 грн та внесок на теплову енергію з 1 січня 2021 року в розмірі 1780 грн за 1 Гкал. Рішенням загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», оформленим протоколом від 21 жовтня 2021 року, затверджено кошторис на теплову енергію на 2021-2022 роки в сумі 1097590 грн та внесок на теплову енергію з 1 листопада 2021 року в розмірі 1950 грн за 1 Гкал. Відповідно до довідки ОСББ "Беркут-Плюс" про стан розрахунків по внескам на теплову енергію станом на 24 січня 2023 року заборгованість [PERSON] за період з жовтня 2019 року по грудень 2022 року становить 4 248,31 грн. Згідно з копією вимоги № 266 від 21.12.2022 позивач просив відповідачку погасити суму заборгованості по внескам на теплову енергію у розмірі 3 597, 22 грн. У відповідь на вказану вимогу, відповідачка звернулась до позивача з листом від 28.12.2022, в якому просила надати розрахунок заборгованості із зазначенням періоду, за який нарахована така заборгованість, а також зазначити порядок нарахування внесків на теплову енергію та надати копії розрахунків. На виконання зазначеного листа відповідачки, позивач надіслав на її адресу відповідь №270 віл 02.01.2023. У листі від 02.01.2023 відповідачка просила вказати який із двох розрахунків, а, відповідно, яка із вказаних довідок містить правильні дані, а також пояснити такі відмінності. На виконання такого листа відповідачки, позивачем надіслано на її адресу відповідь № 275 від 26.01.2023. Судом встановлено, що вимога позивача про сплату суми заборгованості по внескам на теплову енергію залишена відповідачкою без задоволення. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання використання спільного майна. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено обов`язок співвласника у багатоквартирному будинку виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 затверджено Правила надання послуг з постачання теплової енергії. Згідно з п.14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (п.24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії). Відповідно до п.38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно з пп. 13 п.45 Правил надання послуг з постачання теплової енергії споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315. Відповідно до п.3 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Судом встановлено, що у квартирі відповідачки встановлено індивідуальне опалення і вказана обставина не заперечується сторонами. Так, для квартир з індивідуальним опаленням нарахування витрат на теплову енергію здійснюється за транзитні ділянки трудобпроводів та за загальнобудинкові потреби (забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення). Слід зазначити, що в порушення приписів ст.12, 81 ЦПК України відповідачка не надала суду доказів відсутності в належній їй квартирі передбачених проектною документацією на будинок транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової централізованої системи опалення. Відповідно до п.2 розділу ІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, обов`язок надати відповідну документацію про відсутність стояків чи їх ізоляцію покладається на власника помешкання з індивідуальним опаленням. Якщо споживач не надав інформацію щодо свого відключеного приміщення, виконавець послуги має обліковувати все те опалення, яке знаходиться у квартирі, як наявне, неізольоване. У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18 зазначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення. Таким чином, за спожиту теплову енергію, яка заходить у будинок, мають сплачувати усі співвласники багатоквартирного будинку, у тому числі і ті, в кого індивідуальне опалення. Судом також враховується, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року в справі № 918/1225/20, яке набрало законної сили 07 липня 2021 року, визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Беркут-Плюс», що оформлене протоколом від 23 жовтня 2018 року. Однак, суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості відповідачки по внесках на теплову енергію здійснений позивачем з урахуванням фактичних витрат, понесених ОСББ "Беркут-Плюс" на опалення багатоквартирного будинку за період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року, а не на підставі затвердженого рішенням загальних зборів ОСББ "Беркут-Плюс" від 23 жовтня 2018 року внеску на теплову енергію. Фактичні витрати позивача на опалення багатоквартирного будинку за вказаний період підтверджуються наданими доказами в електронній формі. При цьому, понесення таких витрат позивачем відповідач не оспорює. Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, клопотань про призначення відповідної експертизи нею заявлено не було. За таких обставин, враховуючи обов`язок споживача, який відключений від системи централізованого опалення, але є співвласником багатоквартирного будинку, брати участь у загальних витратах на опалення, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2 684, 00 грн

Outcome: approved