Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

06.04.2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.12.2020 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На сьогодні спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідно до судових рішень №592/16707/21 від 29.12.2021 року, № 592/16712/21 від 29.12.2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина, а також на її утримання, як дружини до досягнення спільною дитиною трьох років. Проживають окремо. Почуття любові та поваги втрачено, збереження подружніх відносин є неможливим. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 18.12.2020 року у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 1037. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в позові просить суд слухати справу без її участі. 19.05.2023 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позов, у якому зазначив, що спільне життя з позивачем не склалось через різне ставлення до грошей. Вказав, що син проживає не тільки з дружиною, але й з ним також. Крім того зазначив, що аліменти не сплачує за вказаними судовими рішеннями, оскільки вважає це не потрібним. На його думку, розірвання шлюбу є необхідним, але його потрібно відкласти до відміни воєнного стану в країні. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони з 18.12.2020 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 1037 (а.с.7) Від шлюбу народився син [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.8) Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею112\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Враховуючи, що подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 536 грн 80 коп. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у сумі 536 грн 80 коп., згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved