Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони від спільного проживання мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з позивачкою, нею виховується та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 26 квітня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з частиною 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] (актовий запис про народження № 4). Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року (справа № 601/2224/17) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 01 червня 2007 року в Жолобівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 4. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року (справа № 601/1302/21) визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не досягли згоди з приводу понесення витрат на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а тому із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягувати аліменти на неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved