Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням суду від 20 квітня 2021 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частки (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що оплата за навчання та проживання сина [PERSON] , проводиться нею, батько [PERSON] участі не приймає. На день звернення до суду стан здоров`я та доходи відповідача змінилися в кращу сторону. У відповідача покращилось здоров`я та матеріальне становище, наявна заробітна плата в Збройних Силах України та військова пенсія, має дохід від оренди приміщень ФГ «Прикордонник-Ю», також не сплачує аліментів на сина [PERSON] , який досяг повноліття. Вказує, що на її утриманні перебуває двоє дітей, вона має тяжкий матеріальний стан та борги за комунальні послуги. Дітям потрібні нормальні умови для життя, тепло і затишок. Відповідач участі у житті дітей не приймає, тому заявлений позов про зміну розміру аліментів є достатньо обгрунтований. Покликаючись на норми СК України, просить збільшити розмір аліментів утриманих із відповідача за рішенням Рокитнівського районного суду від 20.04.2021 на утримання [PERSON] [INFO] , до 1/2 частки (доходу), замість 1/5 частки, з усіх видів заробітку і до досягнення 23 років. Ухвалою суду від 27.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 15 травня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначено наступне. Позивач стверджує, що син [PERSON] на дату звернення до суду навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну. Однак, у підтвердження вказаної обставини позивачем не надано жодного доказу такого навчання. Також позивачем не доведено того, що син [PERSON] навчається платній формі та його вартість; що він проживає в гуртожитку та вартість такого проживання; взагалі не зазначено чи потребує син матеріальної допомоги та в чому (які витрати позивач несе в зв`язку з навчанням сина) така потреба полягає. Йому відомо, що син [PERSON] перебуває і працює за межами України, а також якщо він продовжує навчання, то або заочно, або дистанційно. Отже, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував обставини, які мають значення для справи. Оскільки він є військовослужбовцем Збройних Сил України та крім пенсії отримує грошове забезпечення, то і відрахування аліментів відбувається не тільки з пенсії, а й з грошового забезпечення. На сьогоднішній день середній розмір щомісячних аліментів, які він сплачує становить 7500 грн.. Тобто, за рахунок додаткового джерела його доходів - грошового забезпечення, розмір аліментів збільшився в кілька разів з моменту їх присудження. Вважає, що такий розмір аліментів, а це майже три прожиткових мінімуму для працездатних осіб, є цілком достатньою допомогою для повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Обов`язок щодо утримання повнолітніх дітей покладається на обох батьків. Розмір їх спільної допомоги синові дозволить забезпечити покриття будь яких його витрат. З огляду на вищевикладене просить відмовити у задоволенні позову. 22 травня 2023 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив у якай зазначено, що до позовної заяви надано рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області у справі №571/333/21. Судом досліджувались докази та встановлено, що згідно довору про надання освітніх послуг №БТУР-20/13 терміном дії до 30.06.2024, вартість навчання за весь строк становить 72 000 гривень, проживання 5200 гривень в рік. Відповідачу відомо, що син навчається стаціонарно. Згідно довідки №7158 від 10.05.2023 випливає, що розмір аліментів 6633,50 грн. за місяць в розмірі 221 гривня в день, що для міста Києва є недостатнім та вистачає лише на поповнення телефону - 180 грн, проїзд в транспорті, не враховуючи харчування і одягу та ту обставину, що навчання та проживання вона оплачує повністю одна, відповідач участі не приймає, не зважаючи на тяжкий матеріальний стан сім`ї. Враховуючи вищевикладене просила у відзиві відповідача на позовну заяву відмовити повністю, а позовну заяву задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та доповнила, що обґрунтованість позовних вимог не може піддаватися сумніву, оскільки всі докази досліджувалися судом при ухваленні рішення 20 квітня 2021 року. Цим же рішенням суд надав їй право подати позов про збільшення позовних вимог, згідно ч.4 ст.273 ЦПК України. Оскільки витрати на сина [PERSON] збільшилися, а у відповідача змінилися у кращу сторону і стан здоров`я, і матеріальний стан, вона звернулася до суду із зазначеним позовом. Крім того, надані нею беззаперечні докази відповідачем не спростовані. Приймаючи до уваги те, що відповідач інших утриманців не має, вважає, що 1/2 свого доходу відповідач цілком може надавати на утримання дітей, оскільки на другого сина [PERSON] він взагалі не надає матеріальної допомоги. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та доповнив, що відповідно до ст.199 СК України обов`язок по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладається на обох батьків. Якщо позивач щомісячно буде витрачати на сина таку ж суму, як сума стягуваних аліментів щомісячно, то в середньому вийде 14-15 тисяч гривень. Вказаної суми коштів буде більш-ніж достатньо для забезпечення утримання сина. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що 20 квітня 2021 року Рокитнівським районним судом Рівненської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/5 частини (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Цим же рішенням суду, змінено розмір аліментів, які стягувалися на підставі виконавчого листа Рокитнівського районного суду від 16.12.2004 №2-756/04 та стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15.03.2023 позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на повнолітнього сина [PERSON] .. Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу задоволення своїх вимог, покликається на зміни матеріального стану відповідача, які полягали в тому, що у нього покращилося здоров`я, покращилося матеріальне становище, а саме отримує заробітну плату в Збройних Силах України та військову пенсію. Крім того, отримує дохід від оренди приміщень, а тому можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходу. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки Рокитнівського відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.02.2023 №2908, по виконавчому листу №571/333/21 від 21.04.2021 Рокитнівського районного суду Рівненської області про стягнення аліментів з [PERSON] , жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2022 по 09.02.2023 було сплачено аліменти в сумі 72534,05 грн. (а.с.10). Згідно довідки Рокитнівського відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №7158 від 10.05.2023, аліменти сплачені [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини із 01.10.2022 по 30.04.2023 в сумі 52490,95 грн.. У січні та лютому місяці 2023 року розмір аліментів склада понад 10000 гривень, у березні та квітні 2023 року сплачений розмір аліментів становить 6633,50 грн. (а.с.33). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2022 рік від 09.05.2023 №1713-23-02003, [PERSON] упродовж з травня по грудень 2022 року отримала доходи, які складаються з аліментів ( Рівненський ОТЦК та СП) та доходів від продажу рухомого майна (Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Кіровоградській області) (а.с.42). Суд наголошує, що за змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом та зазначено вище, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , відповідач сплачує аліменти, середньомісячний розмір яких складає 7500,00 гривень. Поряд з цим встановлено, що доказів на підтвердження витрат позивачки, пов`язаних саме з навчанням сина та того, що розмір отримуваних аліментів є недостатнім для забезпечення утримання сина матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників , мобільного зв`язку тощо). Приймаючи до уваги приписи ст.199 СК України щодо обов`язку обох батьків по утриманню повнолітніх дітей, які продовжують навчання,суд погоджується з позицією відповідача, що розмір утримуваних з відповідача аліментів на повнолітнього сина цілком забезпечить подальше його утримання. Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed