Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про\~розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 21 жовтня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова. У сторін спільних дітей не має. Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини припинилися з серпня 2021 року, стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на життя та шлюб. Спільне господарство вони не ведуть, кожен має окремий бюджет та живе самостійним життям, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Московського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~21\~лютого 2023\~року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без виклику учасників справи. З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 21 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №805, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2006. (а.с. 6) За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про\~розірвання шлюбу\~може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про\~розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,\~розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved