Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

07 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому після уточнення виг просить стягнути з відповідача пеню по аліментам станом на 01.02.2023 року в розмірі 91357,20 грн., оскільки відповідач щомісячно не у повному обсязі сплачує або, взагалі не сплачує аліменти, має заборгованість по аліментам у розмірі 91357,20 грн., а тому повинен сплатити пеню за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.08.2019 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Даний виконавчий документ було пред`явлено до виконання до Первомайського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків). Однак відповідач своєчасно не сплачує, тому має заборгованість по аліментам станом на лютий 2023 року у розмірі 91357,20 грн., яка розрахована державним виконавцем. У зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача пеню по аліментам у розмірі 100% від розміру заборгованості - 91357,20 грн., хоча розмір нарахований нею пені значно перевищує цей показник - 5139645,91 грн., розрахунок якої додала до позову. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте також надали заяву про розгляд спраи без їхньої участі. Позовні вимоги щодо стягнення суми пені у 91357,20 грн. визнають, а щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. заперечують через недоведеність їх понесення стороною позивачки. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: на виконанні у Первомайському відділі державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває судовий наказ № 632/1240/19, виданий 21.08.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Згідно наданого старшим державним виконавцем О.Шевченко розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] сукупний розмір заборгованості станом на 01 лютого 2023 року становить 91357,20 грн. (а.с.9-10). Крім того, з наданого розрахунку вбачається, що боржник в останнє сплачував аліменти лише у лютому 2020 року. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів, суду не надано. Тому суд вважає, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача і він повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дітей. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Пеня=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Пеня - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачкою, так як він узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. Згідно ч. 1 ст. 196 ЦПК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вище наведену норму та визнання стороною відповідача суми пені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів саме в розмірі суми заборгованості - 91357,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь Держави, бо позивачка звільнення від сплати судового збору, має бути сплачено 1073,60 грн. Проте, враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ст. 142 ЦПК України має стягнути 50% суми судового збору - 536,80 грн. Сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктами 1,2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Так, позивачка зазначила, що також підтверджується доданими документами, що між нею та адвокатом Лєдєньовою С.М. 21.01.2023 року було укладено договір про надання правової допомоги. Розмір гонорару та строки його сплати визначаються Актом приймання наданих послуг. Такий Акт складено та підписано сторонами і додано до заяви. В ньому викладено детальний опис наданих послуг всього на суму 3500,00 грн. Дана сума, дійсно, сплачена адвокатові двома платежами відповідно до платіжного доручення від 06.03.2023 року на суму 2000,00 грн. (а.с.11) та квитанції на суму 1500,00 грн. від 12.04.2023 року. Таким чином, оскільки позивачка згідно з положеннями статті 81ЦПК України довела судові надання їй адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у відповідній сумі, суд дійшов висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На думку суду, розмір таких витрат є співмірним із заявленими вимогами, відповідає складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботи, адже сума до стягнення пред`явлена близько 90000,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved