Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 3 грудня 2016 року Авдіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). В обгрутнування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 3 грудня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є систематичне вчинення відповідачем щодо неї домашнього насильства в присутності дітей, а саме психологічного, економічного та фізичного. Оскільки раніше такі дії відповідач вчиняв періодично, то задля збереження сім`ї намагалася пробачити йому. Неодноразово мирилися, намагалися налагодити стосунки, однак примирення бажаного результату не принесли. Протягом останніх чотирьох місяців поведінка відповідача щодо неї та дітей є неприйнятною та нестерпною. Відповідач забирає гроші, які вона отримує на дітей, забирає телефони у неї та дітей, забороняє виходити на прогулянки, закриває у квартирі, принижує її доньку від першого шлюбу [PERSON] , 2009 року народження. 12 вересня 2022 року зверталася до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області з цього приводу. Вчинки відповідача призвели до повного відчуження та втрати почуття любові до нього. Порозуміння не досягнуто, тривалий час проживають окремо. Кожен веде відокремлений спосіб життя. Не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, сімейний бюджет відсутній. Наміру на примирення та відновлення шлюбуних стосунків не має, перебувати у шлюбі з відповідачем не бажає. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, інтересам і безпеці дітей. Ухвалою від 7 жовтня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 25 жовтня 2022 року суд відмовив [PERSON] в клопотанні про прийняття заяви про зміну предмета позову. Протокольною ухвалою від 18 січня 2023 року суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення. Ухвалою від 14 березня 2023 року суд надав сторонам місячний строк для примирення, провадження у справі зупинив до закінчення строку для примирення. Ухвалою від 17 квітня 2023 року суд поновив провадження у справі. В судовому засіданні 18 січня 2023 року представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідач систематично вчиняв насильство щодо дружини та дітей, рішеннями суду притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. З липня 2022 року сторони спільно не проживають через постійні скандали та сварки. У вересні 2022 року відповідач самовільно забрав двох дітей - [PERSON] та [PERSON] та вивіз їх за кордон. В жовтні відповідач без відома позивача забрав з будинку дитини сина [PERSON] , який проходив реабілітацію. Спільне життя сторін є неможливим, бо є об`єктивна загроза для позивача і дітей. Примушування до шлюбу буде втручанням в особисте життя позивача. В судовому засіданні 6 лютого 2023 року позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач під час шлюбу вчиняв насильницькі дії щодо неї, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Додатково поснила, що звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу у вересні 2023 року. В січні 2023 року дізналася, що вагітна. Наявність вагітності не змінює її рішення щодо розірвання шлюбу. В сім`ї систематично застосовувалося сімейне насильство відповідаче щодо неї та дітей, а тому існування шлюбу грубо порушить їх права. В судовому засіданні 26 травня 2023 року позивач пояснила, що в лютому 2023 року за її заявою було порушене кримінальне провадження по факту вчинення щодо неї сімейного насильства. Оскільки чоловік обіцяв змінити свою поведінку, подала заяву про закриття кримінального провадження. Але відповідач своє поведінки не змінив та знову чинить насильство щодо неї, тому 17 травня 2023 року за її заявою відкрите кримінальне провадження відносно відповідача за ст.126-1 КК України. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав та пояснив, що до квітня 2022 року проживав з дружиною та дітьми в м.Авдіївка Донецької області, мали нормальне сімейне життя. З початком бойових дій переїхали в м.Рівне. Спочатку все було добре, але через деякий час дружина почала відвідувати зібрання віруючих та значну частину коштів віддавати на пожертви. З кінця серпня почали виникати сварки, оскільки дружина перестала приділяти увагу старшим дітям, почалися непорозуміння стосовно коштів, які вона отримує на дітей. Дружину підтримували її батьки, він з дітьми стали проживати окремо. Намагався неодноразово поспілкуватися з позивачем, але вона чи її батьки відразу викликали поліцію. Позивач налаштовує дітей поти нього, жодного факту його жорстокого поводження щодо дітей немає. Сварки почалися через тещу та брата, які налаштовують дітей проти нього. Виклики поліції та складання на нього адміністративних протоколів були заздалегідь сплановані після того, які він став для сім`ї дружини незручною людиною. Дружина знаходиться під впливом своєї матері та віруючих протестанської церкви баптистів, зібрання яких вона відвідує. В судове засідання 26 травня 2023 року відповідач не з`явився. У поданій до суду заяві від 4 травня 2023 року просить розгляд с прави проводити без його участі. Заперечує проти розірвання шлюбу та просить відмовити на підставі п.5 ч.3 ст.121 ГПК. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 3 грудня 2016 року Авдіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 13 вересня 2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. 7 квітня 2022 року позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 5612-5000847687 Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради. 5 вересня 2022 року щодо [PERSON] винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб з 5 вересня 2022 року до 15 вересня 2022 року у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства, а саме 5 вересня 2022 року близько 16 години за адресою [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносо дружини [PERSON] - ображав нецензурною лайкою та погрожував. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року у справі № 569/13944/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. За змістом постанови, 9 вересня 2022 року близько 19 год 30 хв в [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: ображав її нецензурною лайкою, кричав, шарпав за одяг. Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 березня 2023 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2022 року відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишено без змін. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 7 жовтня 2022 року у справі № 569/14621/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. За змістом ухвали, 12 вересня 2022 року близько 16 год 49 хв [PERSON] за адресою [ADDRESS] порушив умови ТЗП № 247954 від 5 вересня 2022 року, чим здійснив домашнє насильство економічного та психологічного характеру, а саме не надав [PERSON] ключі від квартири та не впускав її до квартири. Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 березня 2023 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2022 року відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишено без змін. 4 лютого 2023 року за заявою [PERSON] про вчинення її чоловіком [PERSON] систематично домашнього насильства відносно неї Рівненським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області розпочато кримінальне провадження № 12023181010000429, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 7 лютого 2023 року. Постановою слідчого СВ Рівненського районого управління поліції від 31 березня 2023 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023181010000429 від 4 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Дослідженими у справі доказами підтверджено, що відповідач неодноразово вчиняв щодо позивача домашнє насильство, за що притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку в Рівненському районному управлінні поліції ГУНП в Рівненській області як особа "Кривдник". Випадки домашнього насильства не заперечував і сам відповідач в судовому засіданні. Суд зауважує, що право на розірвання шлюбу в розумінні ч.2 ст.110 СК України не пов`язується з винесенням судом обвинувального вироку і може виникати у випадку вчинення будь-якої протиправної поведінки, яка має ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини незалежно від важкості її наслідків. Враховуючи підтверджені факти домашнього насильства щодо позивача, що свідчить про вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення, у позивача виникло право на розірвання шлюбу на підставі ч.2 ст.110 СК України. Сторони тривалий час спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують. З огляду на бажання відповідача зберегти сім`ю та примиритися з позивачем суд надав сторонам строк для примирення, який позитивних наслідків не мав. Позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, так як відповідач продовжує вчиняти щодо неї домашнє насильство. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірвання шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд, беручи до уваги причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечитиме її інтересам. При цьому суд враховує, що в період вагітності та протягом одного року після народження дитини жінка перебуває в особливому фізіологічному та психологічному стані і стрес, спричинений випадками домашнього насильства, може зашкодити не тільки їй, а й відобразитись безпосередньо на здоров`ї дитини. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що збереження шлюбу є недоцільним, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved