Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом у якому просить стягнути: з відповідача 1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500\~000 грн. та витрати пов`язані з лікуванням 50\~000 грн. з відповідача 2 шкоду заподіяно здоров`ю внаслідок ДТП 126\~146 грн. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що під час ДТП 19 лютого 2019 року скоєної відповідачем-1, позивач отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого було відкрите кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України, яке в подальшому було закрите ухвалою суду за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. з 19.02.2019 по 12.04.2019 в зв`язку з отриманими травмами позивач перебувала на стаціонарному лікуванні, а 10.07.2019 їй була встановлена інвалідність ІІ ступеню ураження органів опорно рухового апарату. В результаті перебування на тривалому лікуванні позивачка була позбавлена можливості отримувати дохід та втратила роботу. Враховуючи зазначене їй була спричинена моральна шкода, що виразилася в душевних стражданнях, внаслідок гострого фізичного болю, погіршення особистих здібностей після травмування, зниження концентрації, погіршення пам`яті, вимушена зміна взаємовідносин з оточуючими людьми, позбавлення можливості вести активний спосіб життя, погіршення матеріального стану, не можливістю повно відновити функціонування органів руху. Таким чином оцінює моральну шкоду, що була їй завдана в розмірі 500\~000 грн. та матеріальні витрати на лікування в розмірі 50000 грн. Оскільки цивільна відповідальність відповідача-1 застрахована ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», з останнього підлягає стягнення витрати пов`язані зі шкодою здоров`ю в розмірі 126\~146 грн. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідачі у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, причини своєї неявки не повідомили, правом на подання відзиву не скористалися. Обставини, встановлені судом. 19 лютого 2019 руку, приблизно о 19 годині 40 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «Пежо-405» д/н [NUMBER] , рухався по пр-ту Богдана Хмельницького з боку вул.Б.Кротова в напрямку вул.Титова в м.Дніпро, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком №5.35.1 та дорожньою розміткою №1.14.3 «зебра», розташованого в районі електроопори № 83, де при виникненні небезпеки для руху заходів для зменшення швидкості, а в разі потреби зупинки не прийняв, внаслідок чого в районі електроопори №83 скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухалась по пішохідному переходу зліва направо по ходу його руху. Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілій [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних саден обличчя (в лобній області ліворуч, у внутрішнього кута правої надбрівної дуги, на спинці носу, у носо-губному трикутнику праворуч та ліворуч, на шкірі над верхньою губою по центру та ліворуч, на підборідді ліворуч); садна правого плеча; синців та саден обох кистей рук; закритих переломів лонної та сідничної кісток ліворуч зі зміщенням уламків; закритого уламкового перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків; закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у нижній третині зі зміщенням уламків; закритих переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків; синців та саден обох гомілок і лівої стопи (на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на внутрішній поверхні лівої гомілки у нижній третині, на внутрішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу, на передньо-внутрішній поверхні лівої стопи, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині), які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). За фактом спричиненого ДТП було відкрите кримінальне провадження №12019040030000434 від 20.02.2019, яке ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2022 року закрите у зв`язку із закінченням строку давності. Згідно и. 6 ст. 82 КПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у оправі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З 19 лютого 2019 року до 12 квітня 2019 року в зв`язку із отриманими травмами при дорожньо-транспортній пригоді позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» ДОР». 10 липня 2019 року в зв`язку із отриманими травмами при дорожньо-транспортній пригоді позивачці встановлена II (друга) група інвалідності, захворювання загальне з ураженням органів опорного руху, непрацездатна на час активного лікування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно полісу обов`язкового страхування №АМ/5010644. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перебуває в стані припинення з 17.08.2022. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. Згідно приписів п.6 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно приписів абзацу другого ч.3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В абзацах першому, другому пункту 4, абзаці другому пункту 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок\~моральних чи фізичних страждань, або інших негативних\~явищ,\~заподіяних\~фізичній\~чи\~юридичній\~особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.\~Відповідно до\~чинного\~законодавства\~моральна\~шкода\~може полягати, зокрема:\~у\~моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні\~нормальних\~життєвих\~зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав\~цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність\~діяння\~її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд,\~зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні,\~в якій\~грошовій\~сумі\~чи\~в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при\~цьому\~виходить,\~а\~також інші\~обставини,\~що\~мають\~значення для вирішення спору. У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів вказує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного цивільного суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного цивільного суду (див. постанови Верховного суду від 13.02.2019 у справі № 130/1001/17 (провадження № 51-7588км18), від 18.01.2021 у справі № Б-23/75-02 (н.р.Б-7346/2-19)). За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (п.90). Висновки суду. На переконання суду, ступінь вини водія [PERSON] встановлений судом та додатковому встановленню не підлягає. Моральна шкода завдана [PERSON] , полягає в тому, що остання зазнала фізичного болю, стресу внаслідок потрапляння у ДТП і потребувала тривалого часу для відновлення фізичного і морального стану, отримала групу інвалідності. Факт спричинення [PERSON] , моральних страждань у суду сумнівів не викликає. З урахуванням\~роз`яснень\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року з\~наступними змінами\~"Про\~судову практику\~в справах\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди",\~виходячи із\~засад розумності,\~виваженості і\~справедливості,\~а також\~конкретних обставин\~справи,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог [PERSON] \~та стягнення\~з відповідача\~на її\~користь моральної\~шкоди в\~розмірі 120\~600\~гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання страхового випадку була застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду покладається на його страховика. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач зверталася до страхової компанії із заявою про сплату страхового відшкодування та отримала відмову у виплаті такого відшкодування. У зв`язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Що стосується вимог про стягнення шкоди зі страхової компанії, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, враховуючи перебування відповідача у стані припинення та відсутність доказів звернення до ліквідаційної комісії відповідача з вимогами та відмови у задоволенні вимог або ухилення від їх розгляду. З урахуванням приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку, що позивач обрав не вірний спосіб захисту, а звернення позивача з позовом про стягнення матеріальної шкоди з відповідача не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу.

Outcome: dismissed