Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Заява обгрунтовується тим, що [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства. Захворювання [PERSON] призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, обмежений у самообслуговуванні, здатності до орієнтації, контролю своєї поведінки, а тому потребує медичного нагляду та постійної сторонньої допомоги і контролю. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 2 березня 2020 року [PERSON] визнався недієздатним, однак строк дії цього судового рішення закінчився. Його опікуном були батьки заявника, які на даний час померли. Так як [PERSON] проживає разом із дядьком [PERSON] , фактично виконує обов`язки його опікуна, і строк дії вищевказаного рішення суду закінчився 2 квітня 2022 року, тому й подано заяву до суду. Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Згідно з ухвалою суду від 20 грудня 2022 року призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Відповідно до ухвали суду від 16 травня 2023 року поновлено провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву про визнання недієздатним його дядька [PERSON] . Пояснив, що [PERSON] з дитинства встановлено інвалідність ІІ А групи через психічні вади, самостійно обслуговувати себе він не може. Спочатку за ним здійснював догляд двоюрідний брат - батько заявника, а коли останній помер, то такі обов`язки почав виконувати заявник. В теперішній час [PERSON] є найближчим родичем [PERSON] . Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився. До суду від імені міського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши і оцінивши письмові докази, які є в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Копією посвідчення № [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ А групи з дитинства. Згідно з копією висновку № 1-2476 від 29 серпня 2018 року, копією висновку лікарської комісії медичного закладу КП «Ківерцівська центральна лікарня» Ківерцівської міської ради від 12 жовтня 2022 року [PERSON] обмежений у самообслуговуванні, здатності до орієнтації та контролю за своєю поведінкою, у зв`язку із чим потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] проживає у с. Сокиричі Ківерцівського району разом із [PERSON] , який здійснює за ним догляд. З копії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 2 березня 2020 року (справа № 158/3007/19) вбачається, що [PERSON] визнано недієздатним. Строк дії цього рішення встановлено на 2 роки з дня набрання ним законної сили. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Ківерцівської міської ради від 20 вересня 2022 року № 454 на [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . У копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11 жовтня 2022 року значиться про те, що [PERSON] доглядає хворого дядька [PERSON] , який є особою похилого віку і потребує сторонньої допомоги. Висновком судово-психіатричного експерта від 8 травня 2023 року № 150 встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (імбецильності). Наявний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Суд, оцінюючи викладений висновок експерта, вважає його достатнім для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки у висновку експерта констатовано наявність ознак хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже, наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] . Згідно з ч. 6 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявником [PERSON] вимоги про призначення його опікуном [PERSON] не заявлено, органом опіки та піклування до суду не внесено подання щодо особи опікуна. Тому, зважаючи на думку осіб, які беруть участь у справі, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду справи, слід вирішувати справу на підставі поданих доказів. Нормою ст. 62 ЦК передбачено, що опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Положеннями ст. 65 ЦК визначено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Отже, оскільки місце проживання [PERSON] зареєстроване у с. Сокиричі Луцького району Волинської області (вул. Центральна, 26), здійснення обов`язків з опіки над ним до встановлення опіки і призначення опікуна необхідно покласти на орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області.

Outcome: approved