Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

27 червня 2022 року керівник Криворізької північної окружної прокуратури (далі прокурор, прокуратура) звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом в інтересах Криворізької міської ради (далі позивач, КМР) до відповідача [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), у якому просить суд усунути перешкоди у здійсненні Криворізькою міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної форми власності шляхом звільнення [PERSON] самовільно зайнятої земельної ділянки, яка розташована у [ADDRESS] , привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд; скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (магазини) загальною площею 16 кв.м, що розташована по [ADDRESS] за [PERSON] , проведену на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Нянчура С.М. з одночасним припиненням речових прав [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що 13 вересня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Нянчуром С.М. зареєстровано за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю площею 16 кв.м за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Покровської районної в місті ради про присвоєння об`єкту поштової адреси № 532 від 20.12.2017, технічного паспорту б/н, виданого 30.01.2021 ТОВ «БТІ та експертизи». При цьому, вказане рішення виконавчим комітетом не приймалось, відомості щодо надання у користування земельною ділянкою, яка відноситься до земель комунальної власності, відсутні, реєстрацію дозвільних документів [PERSON] у зв`язку із будівництвом зазначеного об`єкта нерухомого майна площею 16 кв.м. не виявлено. Прокурор зазначає, що вказаний об`єкт, зареєстрований за [PERSON] як нерухоме майно, збудований за відсутності будь-яких дозвільних документів, для будівництва якого земельна ділянка не виділялася, є самочинно збудованим майном, реєстрація якого не створює підстав для виникнення прав на земельну ділянку і єдиним способом захисту порушених прав власника земельної ділянки територіальної громади міста Кривого Рогу передбачено саме знесення самочинно збудованого майна. Крім того, вважає, що державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] прийняте за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та підлягає скасуванню з одночасним припиненням речових прав відповідача на вказане майно. Ухвалою судді від 01 липня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 19 липня 2022 року від представника позивача Криворізької міської ради надішли письмові пояснення, у яких представник вважає передчасним твердження прокуратури про бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо встановленого прокурором порушення інтересів держави і як наслідок звернення прокурора з позовом також вважає передчасним. 07 вересня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив про законність оформлення його права власності на нерухомість за адресою: [ADDRESS] . 21 вересня 2022 року від прокурора надійшла відповідь на відзив, у якому він не погодився із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що наданий відповідачем договір про співробітництво та організацію взаємовідносин від 20.04.2017 № 4/16, укладений між відповідачем та виконкомом Покровської районної в місті ради, з метою залучення ФОП [PERSON] до участі в соціально-економічному розвитку району шляхом надання коштів для утримання та виконання ремонтних робіт певних об`єктів соціальної інфраструктури Покровського району м. Кривого Рогу виключно для цілей соціальних програм та заходів, і цей договір не може розцінюватися і бути підставою для розміщення тимчасової споруди по [ADDRESS] та користування земельною ділянкою. Крім того, на думку прокурора, наданий відповідачем лист виконкому від 26.04.2017 № 33 щодо відсутності заперечення проти встановлення тимчасової споруди біля зупинки громадського транспорту медичний центр «Надія» не є тим документом, який надає право користування земельною ділянкою, яким повинно бути відповідне рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або у користування (оренду), і такі документи у відповідача відсутні. Також, у відповіді на відзив наведені доводи аналогічні викладеним у позові. 28 вересня 2022 року представник позивача Криворізької міської ради надала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю, що розташована по [ADDRESS] прийнята за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна і підлягає скасуванню. Крім того, за фактом вчиненого правопорушення з метою захисту прав та законних інтересів територіальної громади міста Кривого рогу Криворізька міська рада має намір звернутися до компетентних правоохоронних органів із відповідною заявою про кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України. Криворізька міська рада не заперечує проти представництва її інтересів в суді Криворізькою північною окружною прокуратурою та підтримує позов у повному обсязі. 17 жовтня 2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Вако М.Ю. надійшли письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, проти задоволення яких він заперечив, посилаючись на те, що Криворізькою міською радою та її уповноваженими виконавчими органами не вжито належних та ефективних заходів, спрямованих на захист інтересів держави у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом звернення до суду. З позовної заяви не вдається встановити, які саме дії було вчинено прокурором для встановлення вчинення, не вчинення Криворізькою міською радою дій щодо захисту своїх прав. Відповідач вважає себе добросовісним набувачем майна і не може відповідати за протиправні дії представників органів влади, зокрема органів місцевого самоврядування, державного реєстратора чи інших, а тому просить суд застосувати принцип правомірного і допустимого втручання у право власності, принцип належного урядування. Крім того, зазначає, що підставою виникнення та реєстрації права власності на спірний об`єкт є рішення виконкому Покровської районної у місті ради № 532 від 20.12.2017 про присвоєння об`єкту нежитловій будівлі по [ADDRESS] і вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, зокрема, не скасовуючи реєстрацію права власності, а саме рішення виконкому № 532 від 20.12.2017, безпідставно заявлено вимогу про припинення права власності та скасування запису в реєстрі речових прав. 11 січня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 07 лютого 2023 року від керівника Криворізької північної окружної прокуратури надійшли письмові пояснення щодо заявленої позовної вимоги про скасування державної реєстрації прав на нежитлову будівлю з одночасним припиненням речових прав відповідача на об`єкт нерухомого майна. В судовому засіданні прокурор Сухина М.В. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях, вважала, що нежитлова будівля підлягає знесенню, оскільки будь-яких дозвільних документів на неї немає, дозвіл на користування земельною ділянкою під будівлю не надавався, рішення про присвоєння поштової адреси не приймалося. Представник позивача Криворізької міської ради в судове засідання не з`явилася, у наданому суду клопотанні від 03.12.2022 просила провести участь розгляд справи за її відсутності, у подальшому, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності суду не надано. У своїх письмових поясненнях підтримала позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце проведення судових засідань, у письмових поясненнях, наданих представником відповідача адвокатом Вако М.Ю., викладено клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи та відмовити у позові (а.с. 143). Представник відповідача [PERSON] адвокат Вако М.Ю. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вважав їх безпідставними, посилався на доводи, викладені у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, а також зазначив, що [PERSON] у законному порядку набуто право власності на нерухоме майно, при цьому зауважив, що у дійсності це не об`єкти нерухомого майна, а тимчасові споруди. [PERSON] не будував ці споруди, а придбав за договором купівлі-продажу п`ять років тому, але надати цей договір, а також повідомити хто був продавцем і на підставі яких правовстановлюючих документів, останньому належали ці споруди, він не має можливості, і на думку представника відповідача, спростувати його доводи це процесуальний обов`язок прокурора. В судових дебатах зазначив, що фактично нерухоме майно відсутнє, а наявні тимчасові споруди, а тому відсутній предмет позову. Також, вважав, що без скасування рішення державного реєстратора неможливо скасувати державну реєстрацію права власності. Заслухавши прокурора, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчуром С.М. на підставі рішення виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області від 20.12.2017 № 532 «Про присвоєння об`єкту поштової адреси»» зареєстровано право приватної власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на нежитлову будівлю, загальною площею 16 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2456638312060) (а.с. 26-27, 47). Як вбачається з копії рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 60392476 від 16 вересня 2021 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Нянчур С.М., Криворізький районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на будівлю, що розташована [ADDRESS] , за [PERSON] за заявою від 13.09.2021 за реєстраційним номером 47826022, яку подав [PERSON] , та поданими документами для її проведення (а.с. 47). Відповідно до копії листа виконавчого комітету Покровської районної в мсті Кривому Розі ради від 12.01.2022 рішення про присвоєння поштової адреси за № 532 від 20.12.2017 у виконкомі відсутнє. Заява та документи на присвоєння поштової адреси від громадянина Одноволєнка [PERSON] не надходили (а.с. 39). Виконком Криворізької міської ради у своєму листі від 20.01.2022 повідомив, що рішення Криворізької міської ради щодо відведення земельної ділянки для будівництва об`єкту для здійснення підприємницької діяльності на [ADDRESS] не приймалось (а.с. 40). Згідно з копією акту обстеження земельної ділянки, площею приблизно 35 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , від 21 січня 2022 року, проведеного спеціалістами сектору з питань будівництва, регулювання земельних відносин та індивідуальної житлової забудови відділу житлово-комунального господарства виконкому Покровської районної в місті ради, при візуальному огляді земельної ділянки виявлено розташовані три тимчасові споруди. Перша споруда приблизного розміру 2х2 кв.м ведеться підприємницька діяльність з продажу тютюнових виробів. Друга споруда приблизного розміру 2х2 кв.м ведеться підприємницька діяльність з продажу хлібобулочних виробів. Тертя споруда приблизного розміру 4х2 кв.м з продажу шаурми. Договір оренди земельної ділянки відсутній. Орендна плата за використання земельної ділянки не здійснюється, що призводить до втрат надходження коштів до міського бюджету (а.с. 42-43). Відповідно до копії довідки № 191424 від 10.09.2021, виданої [PERSON] Криворізьким районним БТІ, інформація відносно реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутня (а.с. 48). У відповіді на запит керівника Криворізької північної окружної прокуратури від 18 січня 2022 року КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР повідомляє, що в архіві документи стосовно об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с. 49). З листа Державної інспекції архітектури містобудування України від 31.05.2022 встановлено, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання за параметрами пошуку « [ADDRESS] » «замовник [PERSON] », не виявлено (а.с. 53-54). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно із ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч. 5 ст. 56 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома). Урегульовуючи розбіжності у раніше викладених правових позиціях, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року по справі № 912/2385/18 уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, зазначивши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави,\~зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Звертаючись до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради прокурор зазначає, Криворізькою північною окружною прокуратурою до Криворізької міської ради та її виконавчих органів неодноразово направлялися листи, а саме № 04/58-203 від 10.01.2022, № 04/58-230 від 11.01.2022, № 04/58-5265 від 14.06.2022, у яких повідомлялося про встановлені факти порушення земельного законодавства, зайняття [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , безпідставне набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що має ознаки самочинного будівництва. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з листами до Криворізької міської ради за №№ 04/58-203вих-22 від 10.01.2022, 04/58-230вих-22 від 11.01.2022 та до Покровської районної в місті ради за №№ 04/58-205вих-22 від 10.01.2022, 04/58-525вих-22 від 19.01.2022, Криворізька північна окружна прокуратура фактично інформувала про наявне порушення інтересів держави та надавала можливість відреагувати на таке порушення згідно із наданими повноваженнями в розумний строк (а.с. 28-29, 32-38). Криворізька міська рада, надаючи 18.01.2022, 20.01.2022 відповіді на\~листи прокурора повідомила про те, що рішення Криворізької міської ради щодо відведення земельної ділянки для будівництва об`єкту для здійснення підприємницької діяльності на [ADDRESS] не приймалося, рішення щодо передачі у власність або користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою не приймалися; тимчасова споруда не належить до об`єктів будівництва, а відомості про її розміщення не потребують внесення до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; при цьому свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловила, будучи обізнаною про порушення, маючи самоврядні повноваження до припинення порушення вимог земельного законодавства, про наміри самостійно звернутися до суду з позовом з метою звільнення земельної ділянки шляхом знесення самовільно встановленої будівлі у судовому порядку, не заявила (а.с. 40, 45-46). Крім того, виконавчий комітет Покровської районної у місті ради на листи прокурора за № 04/58-205вих-22 від 10.01.2022, № 04/58-525вих-22 від 19.01.2022 повідомив, що рішення про присвоєння поштової адреси за № 532 від 20.12.2017 у виконкомі відсутнє, заява та документи на присвоєння поштової адреси від громадянина Одноволєнка [PERSON] не надходили; 21.01.2022 посадовими особами виконкому районної у місті ради було проведено самоврядний контроль за використанням і охороною земель методом обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] , за результатами чого було встановлено, що на земельній ділянці розташовані тимчасові споруди, право установчі документи на землю відсутні, при цьому свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловив, будучи обізнаним про порушення, маючи самоврядні повноваження до припинення порушення вимог земельного законодавства, про наміри самостійно звернутися до суду з позовом з метою звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у судовому порядку, не заявив (а.с. 39, 41). 13 травня 2022 року, 14 червня 2022 року керівник Криворізької північної окружної прокуратури, на виконання вимог ч. 2, 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», листами № 04/58-3884вих22 та 04/58-5265вих22 відповідно просив виконувача обов`язків голови Криворізької міської ради повідомити до 16.06.2022 чи вживалися заходи претензійно-позовного характеру щодо усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом її звільнення та скасування державної реєстрації речових прав відносно об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , а також чи заплановано їх вжиття (а.с. 55-57, 58-60). 21 червня 2022 року керівник Криворізької північної окружної прокуратури, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», листом № 04/58-5624вих22 повідомив Криворізьку міську раду, що прокуратурою буде подано позовну заяву до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та скасування державної реєстрації прав на об`єкт нерухомості (а.с. 74-78). На переконання суду, виконуючи приписи частин третьої п`ятої статті 56 ЦПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів територіальної громади Криворізькою міською радою, посадові особи якої у розумні строки, за відсутності об`єктивних перешкод для звернення з позовом до суду, не вжили\~заходів до звільнення відповідачем земельної ділянки шляхом знесення самовільно встановленої нежитлової будівлі, тобто навів підстави для представництва інтересів держави в суді. При цьому, суд зважає на те, що, починаючи з січня 2022 року було достатньо надано часу Криворізькій міській раді для опрацювання матеріалів та вжиття заходів представницького характеру в інтересах громади та встановлення правомірності/неправомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , чи, принаймні, для повідомлення прокуратури про наміри здійснити такі заходи. Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ст. 373 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. До повноважень міських рад у галузі земельних відносин, відповідно до ст. ст. 12, 83, 122 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 319, 386 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (п.1, 4 ч. 1 ст. 3 Закону). Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виключно власник вправі володіти, користуватися та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Згідно зі ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Стаття 120 ЗК України не гарантує прав на земельну ділянку у разі самочинного будівництва об`єкта нерухомості на ній та його відповідної реєстрації. Порядок набуття права власності на новозбудовану річ (нерухоме майно) регулюється законодавством про містобудівну діяльність та відповідними державними будівельними нормами. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). Право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 ЗК України є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118, 123, 124 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Криворізька міська рада є органом, який на даний час наділений правом розпорядження земельними ділянками комунальної власності на території міста Кривого Рогу та здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Кривого Рогу. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За приписами ст. ст. 187, 188 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дає підстави вважати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. При цьому формулювання\~статті 376 ЦК України\~виключає можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Отже, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої\~статті 376 ЦК України, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті. Судом встановлено, що рішення виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради за № 532 від 20.12.2017, яке було підставою для проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю за адресою% [ADDRESS] за [PERSON] , зазначеним органом самоврядування не приймалося. Нежитлові будівлі за адресою [ADDRESS] , які у акті обстеження відповідним органом зазначені як тимчасові приміщення, зареєстровані як об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Слід зазначити, передумовою для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна є отримання дозвільних документів у сфері містобудівної діяльності, у тому числі тих, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна та речових прав на земельну ділянку. Доказів щодо надання у користування та реєстрації дозвільних документів [PERSON] у зв`язку із будівництвом об`єкта нерухомого майна нежитлової будівлі площею 16 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] суду не надано. Дозвільні документи у сфері містобудування у зв`язку із спорудженням об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] в Реєстрі будівельної діяльності відсутні. Адреса [ADDRESS] жодному об`єкту на території Покровського району м. Кривого Рогу не надавалась, відповідні розпорядчі документи про присвоєння або зміну вказаної адреси відсутні. Паспорти прив`язки тимчасових споруд не оформлювались, містобудівні умови та обмеження для проектування та будівництва не надавались. В матеріалах справи відсутні дозвільні документи на будівництво та введення в експлуатацію зазначеного об`єкта нерухомого майна. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] у користування відповідачу [PERSON] не надавалась. Документи на підтвердження реєстрації права власності чи оренди за відповідачем на вказану земельну ділянку відсутні. Також, відсутні будь-які документи на підтвердження надання Криворізькою міською радою дозволу щодо використання спірної земельної ділянки, будь-які угоди щодо такого використання не укладалися. Законні правові підстави зайняття зазначеної земельної ділянки відповідачем [PERSON] відсутні. Згідно зі\~статтею 212 ЗК України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю, зокрема земельною ділянкою, шляхом відновлення її до попереднього стану, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 07 квітня 2020 року у справі №916/2791/13, від 23 червня 2020 року у справі №680/214/ 16-ц. Крім того, у відповідності до 1, 2, 3 частини третьої статті 26\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом наведеної норми способом судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи сторони відповідача про недоведеність і безпідставність позовних вимог є необґрунтованими. Будь-яких інших доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, дійшов до висновку про доведеність позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. При зверненні керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури до суду з позовом Дніпропетровською обласною прокуратурою був сплачений судовий збір у розмірі 4962,00 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру (а.с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь платника судовий збір в розмірі 4962 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved