Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

КНП ХОР «ОКПЛ № 3» в особі заступника медичного директора зі стаціонарної допомоги Аннєнкова О. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що 24.05.2023 о 15 год. 40 хв. в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» був госпіталізований [PERSON] . Доставлений з вул. Котляра, буд. 5, біля АЗС, що неподалік від Південного залізничного вокзалу у зв`язку з неадекватної поведінкою, дезорієнтацією, безпорадністю. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШД-644/201 [PERSON] , який після особисто огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від лікаря БШД-644/201 [PERSON] . На підставі цих відомосте [PERSON] був оглянутий черговим лікарем психіатром КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» Кашинським О.О. у прийомному відділенні о 22 го. 00 хв. 23.05.2023, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 24.05.2023 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів -психіатрів КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» у складі заступника генерального директора Аннєнкова О.О., зав. Відділенням № 4 [PERSON] лікаря психіатра [PERSON] . Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі судинної деменції, внаслідок якого не може самостійно задовільнити свої потреби, являється безпорадним та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію, згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв`язку з неможливістю мати згоду останнього на госпіталізацію. Підставою для застосування ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є безпорадність пацієнта і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. В судовому засіданні, лікар-психіатр Литвинова Н.О. підтримала у повному обсязі заявлені в заяві вимоги, в обґрунтування яких зазначила, що [PERSON] є безпорадним та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. Після особистого огляду було вирішено питання про направлення [PERSON] на примусову госпіталізацію. Присутній в судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Присутній в судовому засіданні [PERSON] щодо застосування стосовно нього примусової госпіталізації нічого не зазначив. На запитання чітких відповідей не надавав. Адвокат Сметанін Д.В. проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши учасників справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.3 Конституції України\~людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з вимогами ст.340 ЦПК України\~у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Судом встановлено, що [PERSON] 24.05.2023 о 15 год. 40 хв. госпіталізований в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 24.05.2023, [PERSON] , [INFO] , страждає тяжким психічним розладом у формі: судова деменція, в результаті чого не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (за своїм психічним станом не може назвати свої дані, дезорієнтований, не осмислює повною мірою навколишнє оточення), потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі: судинна деменція, а також про те, що хворий є безпорадним і не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, має потребу в примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до ч.6 ст.\~284\~Цивільного кодексу\~України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Частиною 2 ст.\~27\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з ст.\~16\~ЗУ «Про\~психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарсько-психіатричного огляду комісії лікарів-психіатрів комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В зв`язку з наведеним, суд застосовує у відношенні хворого [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. Суд роз`яснює учасникам справи, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» клопотання про припинення госпіталізації в примусовому порядку можуть направлятися до суду особою, яку було госпіталізовано в примусовому порядку, або її законним представником через кожні 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про продовження такої госпіталізації На підставі викладеного,

Outcome: approved