Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

у березні 2023 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить: визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, що належали на праві приватної власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки. , 28 квітня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 50, яким спадкоємцем усього належного їй на момент смерті майна призначила [PERSON] . Позивач у встановлений законом строк після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса, отримав свідоцтво про право на спадщину на одну земельну ділянку, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на інші земельні ділянки через наявність співвласників. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 56). Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та третя особа [PERSON] , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились. Від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали (а.с. 22, 57). Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 28 квітня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 50, яким спадкоємцем всього належного їй на момент смерті майна, призначила [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 256 від 31.03.2022 року Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с. 29). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 травня 2007 року Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 0,510 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту серії І-ОД № 046302; 1/20 частки земельної ділянки площею 46,6684 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089492, виданого на ім`я [PERSON] ; 1/620 частки земельної ділянки площею 127,9093 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273442, виданого на ім`я [PERSON] . 30 жовтня 2007 року за заявою позивача [PERSON] державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Сулаковим І.І. відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 14 березня 2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сулаковим І.І. видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,5119 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту серії І-ОД № 046302 (реєстровий № 555). Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 23-48). Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 22 жовтня 2022 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/20 частку земельної ділянки, яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та належної на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089492, виданого на ім`я [PERSON] ; 1/620 частку земельної ділянки, яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273442, виданого на ім`я [PERSON] , що належали на праві приватної власності [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 13). Суд встановив, що державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089492 та серії ЯА № 273442 видані на ім`я [PERSON] . У списку співвласників земельної ділянки до державного акту серії ЯА № 089492 під номером 16 зазначена [PERSON] , частка якої складає 1/20 (а.с.9). У списку співвласників земельної ділянки до державного акту серії ЯА № 273442 під номером 290 зазначена [PERSON] , частка якої складає 1/620 (а.с. 9-11). За частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а тому є власником спадщини з часу відкриття та можуть захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України. За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положеннями ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з чим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved