Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] за участі третьої особи на стороні позивача [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради від 01.07.2022 року № 241 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до заяви від 03.08.2022 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , з метою захисту прав та інтересів дитини, відповідно до рішення №299 від 03.08.2022 року. Дане рішення направлено Вінницькому міському центру соціальних служб здійснення соціального супроводу дитини з метою надання комплексу послуг спрямованих на створення належних умов проживання та виховання у сім`ї опікуна. [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] забрали дитину з пологового будинку додому за адресою: [ADDRESS] . Дитина зареєстрована разом з опікунами за адресою: [ADDRESS] . Наразі дитина проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з опікунами у зв`язку з постійним нерегульованим відключенням електроенергії у м. Вінниці. З пологового будинку по цей час фактично, позивачка і її чоловік дбають про життя, здоров`я, фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток дитини. Матір, що відмовилася від дитини в пологовому будинку, жодним чином не здійснює участь у розвитку, не дбала та не дбає про дитину. Відмова [PERSON] від дитини підтверджується актом від 06.05.2022 року закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ, про дитину яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 17.12.2023 року № 1095/1239. Згідно зазначеного акту дитина [PERSON] народився [INFO] в КП «Калинівська ЦРЛ» КМР вул. Чкалова,6, матір`ю [PERSON] , [INFO] (відомості про матір зазначені: адреса проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] вид. 02.04.2000 року Ямпольським РВ УМВС у Вінницькій області). Акт складений на підставі письмової заяви матері, що зазначено на арк. 2 акту від 06.05.2022 року. Дитина залишена в закладі охорони здоров`я. Також згідно акту про відвідування сім`ї/особи від 06.05.2022 року [PERSON] було рекомендовано переглянути рішення на користь залишеної дитини та її виховання. Проте від народження і по цей час вона жодним чином не приймала участі і не намагалася брати участі у вихованні дитини, не приходила і фактично усунулася від виховання і розвитку дитини, тобто повністю відмовилася від дитини. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035975924 від28.06.2022 року наданого Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на запит Органу опіки та піклування Калинівської міської ради, актовий запис № 327 щодо дитини [PERSON] , [INFO] видано свідоцтво [NUMBER] . Запис про батька дитини зроблено на підставі ст. 135 СК України, відомості про батька внесені за вказівкою заявника. Отже, з моменту народження відповідач ніяким чином не піклується про дитину,не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дитини. Декларацію № 0001-7753 -15АО про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу [PERSON] укладена [PERSON] , дитина з перших днів перебуває на штучному вигодовуванні, яку купує позивачка разом з чоловіком. Також дитину зареєстровано до садочку ДНЗ № 13 на 2024 рік вступу. Просила суд, позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду висновок № 16 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.06.2018 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2018 року(а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Калинівка, матір [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.7). Відповідно до заяви від 03.08.2022 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , з метою захисту прав та інтересів дитини, відповідно до рішення №299 від 03.08.2022 року. Дане рішення направлено Вінницькому міському центру соціальних служб здійснення соціального супроводу дитини з метою надання комплексу послуг спрямованих на створення належних умов проживання та виховання у сім`ї опікуна (а.с.9). Відмова [PERSON] від дитини підтверджується актом від 06.05.2022 року закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ, про дитину яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 17.12.2023 року № 1095/1239. Згідно зазначеного акту дитина [PERSON] народився [INFO] в КП «Калинівська ЦРЛ» КМР вул. Чкалова,6, матір`ю [PERSON] , [INFO] (відомості про матір зазначені: адреса проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] вид. 02.04.2000 року Ямпольським РВ УМВС у Вінницькій області). Акт складений на підставі письмової заяви матері, що зазначено на арк. 2 акту від 06.05.2022 року. Дитина залишена в закладі охорони здоров`я. Також згідно акту про відвідування сім`ї/особи від 06.05.2022 року [PERSON] було рекомендовано переглянути рішення на користь залишеної дитини та її виховання (а.с.10). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035975924 від28.06.2022 року наданого Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на запит Органу опіки та піклування Калинівської міської ради, актовий запис № 327 щодо дитини [PERSON] , [INFO] видано свідоцтво [NUMBER] . Запис про батька дитини зроблено на підставі ст. 135 СК України, відомості про батька внесені за вказівкою заявника(а.с.13-14). Декларацію № 0001-7753 -15АО про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу [PERSON] укладена [PERSON] (а.с.12). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 12.01.2022 року, проведено обстеження житлово - побутових умов за адресою: [ADDRESS] . Двокімнатна квартира загальною площею 60,4 кв.м., житловою - 33,5 кв.м. Квартира з усіма зручностями: необхідними комунікаціями (водопроводом, каналізацією, електроопаленням, електропостачанням), кухнею, санвузлом, коридором, балконом, об лаштована меблями та побутовою технікою. На праві власності квартира належить [PERSON] . У квартирі просторо, світло, затишно, зроблено сучасний ремонт(а.с.15). Відповідно до характеристик з місць роботи [PERSON] та її чоловік [PERSON] мають позитивні характеристики (а.с.20-21). Відповідно до висновку №16 від 08.03.2023 року виконавчий комітет Калинівської міської ради комісія з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У вище вказаному висновку вказано, що [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, хоча була повідомлена в телефонному режимі, про час та місце проведення. На передодні проведення засідання комісії, під час спілкування по телефону з [PERSON] вона наголосила на тому, що підписала акт про залишення дитини в закладі охорони здоров`я, і щоб її більше з цього приводу не турбували (а.с.48-50). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 та рішенні у справі «Олссон проти Швеції» від 27.02.1992 зазначив, що «…між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частинами 1-3 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини , піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 4ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, відмови забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявлення щодо неї батьківського піклування, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. В розумінні п. 16Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, який узгоджується з нормами ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п. 15 вказаної постанови. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч. 5ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Так, виконавчим комітетом Калинівської міської ради складено висновок від 08.03.2023 №16 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд, погоджується із зазначеними висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з її боку піклування про фізичний і духовний розвиток малолітнього [PERSON] , неприйняття участі в його вихованні, безвідповідальне ставлення до нього загалом. При цьому така поведінка відповідачки є винною та свідомою. Байдуже ставлення відповідачки до дитини, яку вона залишила в закладі охорони здоров`я є безпосереднім свідченням самоусунення від виконання батьківських обов`язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дитини. Суд приходить до висновку, що застосування до відповідачки крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Outcome: approved