Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 23 вересня 2022 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що з 19 листопада 2021 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський спеціалізований будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня [PERSON] , [INFO] , яка була залишена матір`ю у "Вікні ЖИТТЯ", КНП "Пологовий будинок "7" ОМР акт від 22.10.2021 року. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації №70/01-06 від 16.02.2022 року, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 18.11.2021 року [PERSON] , звернулась до служби у справах дітей Одеської міської ради, з проханням влаштувати дитину до державного закладу на шість місяців, у зв`язку з післяпологовою депресією та скрутним матеріальним становищем. 23.11.2021 року гр. [PERSON] , знову звернулась до служби у справах дітей Одеської міської ради, про відмову забрати дитину в свою родину. Малолітня [PERSON] , народилась [INFO] (актовий запис про народження №4930 від 16 листопада 2021 року, складений Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відомості про батька при реєстрації народження малолітньої були записані відповідно до вимог ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Направленням Одеської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров`я №138/03 від 03.11.2021 року, малолітню [PERSON] , направлено до КНП "Міський спеціалізований будинок дитини №1" ОМР. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації №98/01-06 від 29.03.2022 року, [PERSON] , [INFO] , зараховано на повне державне забезпечення до КНП "Міський спеціалізований будинок дитини №1" ОМР. За час перебування [PERSON] , на повному державному забезпеченні, її декілька раз відвідала бабуся [PERSON] , яка повідомляла, що не має можливості утримувати онуку. Мати, дитину не відвідувала, допомоги у вихованні та утриманні дитини не надавала. Відповідно до інформації Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 02.02.2022 року гр. [PERSON] , за даними реєстру територіальної громади міста Одеси зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вимоги п.1 ст.164 Сімейного кодексу України, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №0614/01-20 від 22.04.2022 року, є доцільно позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного вище, у відповідності зі ст. 164 СК України, відповідно, діючи виключно в інтересах дитини, адміністрація будинку дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Інші процесуальні дії у справі 31.10.2022 ухвалою Київського районного суду м. Одеси справу було передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеса. 27.01.2023 року справа надійшла на адресу Малиновського районного суду м. Одеси. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення якого повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення якого належним чином повідомлені. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що з 19 листопада 2021 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський спеціалізований будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня [PERSON] , [INFO] , яка була залишена матір`ю у "Вікні ЖИТТЯ", КНП "Пологовий будинок "7" ОМР акт від 22.10.2021 року. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації №70/01-06 від 16.02.2022 року, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 02.02.2022 № 172 ССД/01-29, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 18.11.2021 року [PERSON] , звернулась до служби у справах дітей Одеської міської ради, з проханням влаштувати дитину до державного закладу на шість місяців, у зв`язку з післяпологовою депресією та скрутним матеріальним становищем. 23.11.2021 року гр. [PERSON] , знову звернулась до служби у справах дітей Одеської міської ради, про відмову забрати дитину в свою родину. Малолітня [PERSON] , народилась [INFO] (актовий запис про народження №4930 від 16 листопада 2021 року, складений Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відомості про батька при реєстрації народження малолітньої були записані відповідно до вимог ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Направленням Одеської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров`я №138/03 від 03.11.2021 року, малолітню [PERSON] , направлено до КНП "Міський спеціалізований будинок дитини №1" ОМР. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації №98/01-06 від 29.03.2022 року, [PERSON] , [INFO] , зараховано на повне державне забезпечення до КНП "Міський спеціалізований будинок дитини №1" ОМР. За час перебування [PERSON] , на повному державному забезпеченні, її декілька раз відвідала бабуся [PERSON] , яка повідомляла, що не має можливості утримувати онуку. Мати, дитину не відвідувала, допомоги у вихованні та утриманні дитини не надавала. Відповідно до інформації Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 02.02.2022 року гр. [PERSON] , за даними реєстру територіальної громади міста Одеси зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №0614/01-20 від 22.04.2022 року, є доцільно позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач, на підставі п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню 1 984,80 грн. судового збору за подання позовної заяви, яка містить дві вимоги.

Outcome: approved