Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

11.04.2023 позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму, щомісячно з 11.04.2023 по 30.06.2025. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2021 року по теперішній час навчається на економічному факультеті Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна на денній формі навчання за контрактом, термін навчання до 30.06.2023, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 25.04.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 04.05.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення, але правом надання відзиву останній не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20.12.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Валківського РУЮ у Харківській області, актовий запис №02. Згідно довідки №22-862 від 13.03.2023, [PERSON] є студентом 2 курсу (бакалавр) економічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна денної форми навчання за контрактом. Календарний термін навчання для отримання диплому бакалавра з 01.09.2021 по 30.06.2025. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі. Таким чином, надані позивачем докази свідчать, що вона досягла 18 років та продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує допомоги. Враховуючи матеріальний стан та обов`язок обох батьків утримувати дитину, яка навчається, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З урахуванням положень ст.191, ч.2 ст.199 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти від дня пред`явлення позову 11.04.2023 до закінчення [PERSON] навчального закладу, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з відповідним позовом у разі продовження навчання. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved