Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-31 00:00:00

25 січня 2023 року представник позивача за довіреністю Балагурак В.В. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 18 серпня 2008 року. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Це підтверджується підписом [PERSON] у заяві, яка ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом в такій. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 7 000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала кредитну картку. Представник позивача зазначає, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Свідченням приєднання [PERSON] до угоди, дії договору є факт користування позичальником картковим рахунком та використання ним кредитних коштів. Виконання [PERSON] договору вбачається також з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції з повернення кредитних коштів, сплата відсотків за користування ними. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі: [PERSON] було\~ надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту. [PERSON] , в порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала. Станом на 23 грудня 2020 року її заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 18 серпня 2008 року становила 5679 грн. 15 коп., з яких: 5679 грн. 15 коп., - заборгованість за тілом кредиту, інша заборгованість відсутня. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 грудня 2020 року. Спадкоємцем після її смерті, на думку позивача, є відповідач [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 10 серпня 2022 року позивачем була направлена претензія кредитора до Богородчанської районної державної нотаріальної контори, а 25 серпня 2021 року була отримана відповідь про те, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". 25.08.2021 року до спадкоємця позичальника позивачем було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було вчинено. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 18 серпня 2008 року становила 5679 грн. 15 коп., з яких: 5679 грн. 15 коп., - заборгованість за тілом кредиту, інша заборгованість відсутня. Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2023 року було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року було закрито підготовче провадження по справі та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив, однак в матеріалах справи є його клопотання про розгляд справи без виклику сторін (а.с.6). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням, в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не надіслала. За таких обставин суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 серпня 2008 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а. с. 30). На підтвердження позовних вимог позивачем надано, крім анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, та Витяг з "Тарифів". Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~530\~ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Богородчанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від від 24 грудня 2020 року серії [NUMBER] (а. с.47). 10 серпня 2022 року позивачем була направлена претензія кредитора до Богородчанської районної державної нотаріальної контори, а 25 серпня 2021 року була отримана відповідь про те, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк"(а.с.48-49). 25 серпня 2021 року до спадкоємця позичальника позивачем було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було вчинено(а.с.50). Матеріалами спадкової справи підтверджено, що спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не звертались. Статтями 1216, 1218\~ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із статтею 1281\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України). Згідно із статтею 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Представник позивача на обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідач є спадкоємцем визначеному порядком ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на копію паспортів боржника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: 77760 Івано-Франківська область Богородчанський район с. Горохолина(а.с.43-46). Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідач є спадкоємцем, проживав разом із спадкодавцем та прийняв після померлого спадщину. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові N 587/381/15-ц від 04.02.2021 року. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд вважає, що позивачем не доведено наявність спадкового майна після смерті спадкодавця, його вартість та співмірність із заборгованістю за кредитним договором, не доведено, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника, а також не з`ясовано дійсне коло спадкоємців. Представник АТ КБ "Приватбанк" скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд, доказів на підтвердження своїх позовних вимог не подав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки в позові відмовлено.

Outcome: dismissed