Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14.03.2013 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої він записаний батьком. Однак батьком дитини він не є, що підтверджується висновком генотипоскопічного експертного дослідження від 02.03.2023 року, відповідно до якого ймовірність його батьківства становить 0%. Між ним і дитиною відсутнє кровне споріднення та він не є біологічним батьком [PERSON] . Посилаючись на ст.136 СК України просить його вимоги задовольнити. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Від відповідача надійшла заява, в якій вона зазначила, що обставини справи підтверджує, у зв`язку з чим вона позовні вимоги визнає в повному обсязі. Крім того, просила розглядати справу без її участі. Третя особа -Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - надіслала лист, в якому просила розглядати справу у відсутність її представника. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с 13) [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 12). Батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . За змістом ч. 1 ст.122СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Позивач оспорив своє батьківство шляхом подання позову в суд 08.03.2023 року, тобто до досягнення дитиною повноліття (а. с. 1). Отже, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1 - 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (Калачова проти Російської Федерації N 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Як вбачається з висновку генотипоскопічного експертного дослідження №37244 від 02.03.2023 року, виконаного клініко-діагностичною лабораторією ТОВ "МАМА ПАПА", при цьому виконавцем зазначено, що він обізнаний про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] складає 0% (а.с.8-13). Будь-яких порушень при проведенні вказаної судової експертизи та сумнівів у правильності висновку судом не встановлено. Також, позивач та відповідач у своїх заявах по суті справи визнали той факт, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи надані докази, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, а тому позов підлягає задоволенню. На стягненні з відповідача судового збору позивач не наполягав.

Outcome: approved