Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, вказавши в заяві, що вона є матір`ю [PERSON] , її дочка перебувала у шлюбі з [PERSON] , останні від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею у будинку [ADDRESS] , який належать їй. Її дочка [PERSON] з чоловіком розлучилася згідно рішення Глибоцького районного суду від 10.06.2016 року, проте зійшлися знову і проживають у її будинку. Протягом останніх років дочка разом з колишнім чоловіком зловживають алкогольними напоями та постійно вчиняють сварки, ображають її та старшу дочку від першого шлюбу нецензурною лайкою, виганяють з будинку та погрожують фізичною розправою. З метою мирного врегулювання спору вона уникала викликів до поліції намагаючись, самостійно вирішити конфлікт, однак в подальшому ситуація погіршувалася, тому вона змушена була звернутися до поліції. В результаті [PERSON] було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим останній взятий на облік у поліцію, як кривдник. Зважаючи на викладене з метою захисту своїх прав та інтересів, просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , в якому заборонити строком на шість місяців наближатися на відстань 100 метрів та перебувати в будинку за адресою [ADDRESS] . В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню. Так, встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , її дочка перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого народилося троє неповнолітніх дітей, які разом проживають у будинку [ADDRESS] , що належав померлому батьку [PERSON] - [PERSON] , який він заповів заявниці. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Глибоцького районного суду від 10.06.2016 року. Проте, останні на даний час проживають разом у спадковому будинку [PERSON] . Протягом останніх років дочка і зять зловживають спритними напоями, постійно вчиняють сварки, ображають [PERSON] та старшу дочку від першого шлюбу нецензурною лайкою, виганяють з будинку та погрожують фізичною розправою. Так, згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №265192, стосовно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис відносно постраждалої особи - [PERSON] . Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці в майбутньому, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на неї обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №2229-VIII про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В силу ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. Згідно ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved