Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

07 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але з 05 березня 2022 року вони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2023 року відкрито провадження по справі. 29 травня 2023 року відповідач надала письмові пояснення та долучила докази. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача не заперечувала та підтвердила, що дочка проживає з позивачем у будинку, що обладнаний усіма побутовими зручностями, визнала, що не надає позивачу кошти на утримання дочки, але вказала, що вона перераховує кошти дочці та оплачує послуги її мобільного зв`язку, останнім часом оплачує послуги стоматолога, постійно спілкується з дочкою, тому вважає безпідставним посилання позивача, що вона не приймає участі у вихованні дочки. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 28 лютого 2007 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 17 від 28.02.2007 року. Відповідно до даних довідки № 03-22/854 від 22 грудня 2022 року, наданої Виконавчими комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За даними акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 05 жовтня 2022 року депутатом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зі слів сусідів, мати дитини [PERSON] за вказаною адресою не мешкає. Також позивачем суду надана копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 733927, відповідно до якої [PERSON] є інвалідом першої групи на строк до 01.02.2024 року. Відповідач надала суду квитанції ПАТ «Банк Восток» у кількості 11 штук про переказ коштів з картки та картку, про оплату послуг мобільного зв`язку, витяг із стоматологічної картки ортодонтичного пацієнта [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] і зобов`язана її утримувати, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, при цьому суд також враховує, що відповідач проти задоволення позову не заперечувала і визнала, що не сплачує позивачу кошти на утримання дочки, а надання коштів безпосередньо дочці, не є сплатою аліментів у розумінні положень Сімейного Кодексу України. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved