Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

06 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Захарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису. Позовна заява мотивована тим, що протягом 1988 року позивач [PERSON] мав відносини із [PERSON] . Дані стосунки не були довготривалими та в березні 1989 року вони припинили спілкування. Позивач знайшовши місце роботи в іншому населеному пункті, до села Майорське де проживала [PERSON] , приїздив рідко. Коли в черговий раз приїхав до села то знайомі повідомили йому, що [PERSON] народила сина [PERSON] . Оскільки позивачу не було відомо, що від їхніх стосунків [PERSON] завагітніла, тому питання щодо визнання батьківства відносно [PERSON] не виникало. Позивач зазначає, що в подальшому житті він спілкувався із [PERSON] , надавав йому батьківські поради, за потреби допомагав. У грудні 2022 року знайома повідомила йому, що вона особисто знає від [PERSON] , що [PERSON] є його біологічним сином. За таких обставин позивач бажаючи мати велику сім`ю та виконувати батьківські обов`язки щодо сина, просить суд встановити батьківство щодо [PERSON] та внести зміни до відповідного актового запису про народження дитини. Ухвалою Фрунзівського районного суду від 17 квітня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 38). У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до канцелярії суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Просить суд розглядати справу без його участі (а.с. 72). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, водночас звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, оскільки даний позов не порушує його прав та інтересів (а.с. 73). Представник третьої особи Захарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилась, попередньо надала суду письмову заяву в якій просила розглядати справу за відсутності представника відділу, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 45). Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 2005 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00038157965 сформованого 17 січня 2023 року Захарівським відділом ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що 29 жовтня 2009 року за № 00005906704 Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області було здійснено реєстрацію актового запису про народження № 87, складеного 06 вересня 1989 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 СК України (за вказівкою матері), батьком дитини зазначений [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2023 року, виданого повторно Захарівським відділом ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [INFO] в м. Одеса у віці 39 років померла матір [PERSON] - [PERSON] (а.с. 10). У відповідності до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Оскільки судом встановлено, що мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , тому походження дитини від батька визначається в даному випадку у судовому порядку. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачами батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачами батьками дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що відповідач [PERSON] народився [INFO] , тому необхідно керуватися положеннями Кодексу про шлюб та сім`ю України, оскільки він народився до набрання чинності Сімейним кодексом України. Згідно із ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із роз`ясненнями, викладених в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь - який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Калечева проти росії від 07 травня 2009 року). Отже, зазначене сімейне законодавство України не визначає (визначало) будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів. Однак ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 37433 від 24 березня 2023 року (тест ДНК) здійсненого медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ № 1168 від 03.10.2016) біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність батьківства складає 99,9999999996 % (а.с. 54-70). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та повністю підтверджуються дослідженими доказами, а тому позовна вимога про визнання [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про внесення змін до актового запису № 87 від 06 вересня 1989 року про народження [PERSON] , суд зазначає наступне. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , а тому задоволенню також підлягає позовна вимога щодо внесення змін до актового запису № 87 від 06 вересня 1989 року, в якому необхідно зазначити [PERSON] батьком [PERSON] . З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 2147 грн 20 коп (за дві позовні вимоги немайнового характеру), оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду.

Outcome: approved