Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , місце народження: с. Васильків, Шполянський район, Черкаська область, який помер [INFO] у місті Довжанськ, Луганської області. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що її батько [PERSON] помер [INFO] в м. Довжанськ Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану вона не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідно для внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України та видачі свідоцтва про смерть державного зразка. В судове засідання заявниця не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, подано заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти прийняття рішення не має і покладаються на розсуд суду. Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З довідки про причини смерті та свідоцтва про смерть, виданих на тимчасово окупованій території України, [PERSON] помер [INFO] в м. Довжанськ Луганської області. Враховуючи, що встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників має ключове значення, при ухваленні судом рішення документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що надане в якості доказу лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом яке, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно з ч.ч.3,4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті батька заявниці, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню і є підставою для видачі свідоцтва про смерть.

Outcome: approved