Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-01 00:00:00

15 лютого 2023 року по цивільній справі у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса, про визнання заповіту недійснимни відмовлено. 29\~березня 2023\~року від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~ адвоката\~Врона А.В.\~ надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року заяву прийнято до розгляду. Ухвалою суду від 02 червня 2023 року вирішено заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Врона А.В. подану в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України по даній справі- залишити без розгляду. У судове засідання з`явився представник заяника Врона А.В. та представник позивача Ляшенко Е.А. Представник заявника наполягав на задоволенні заяви. Представник позивача вказала. що сторона пропустила строк на надання додаткових доказів по судових витратах, вважає докази недопустимими. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно п.1 ч.1, ч.2, ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як вбачається з відзиву (в порядку ст. 178 ЦПК України) від 08.07.2022 року відповідач просила стягнути з позивача на її користь судові витрати у розмірі 15000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням того, що ухвалою суду вирішено заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Врона А.В. подану в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України по даній справі - залишити без розгляду, суд вбачає, що в матеріалах справи на підтвердження витрат на правову допомогу наявна лише копія Витягу з Договору про надання правової допомоги № 277 від 05.07.2022 року з якого вбачається лише надання повноважень клієнта до адвоката. В той же час, будь-яких допустимих доказів стосовно наданих адвокатом послуг, порядку розрахунку клієнта з адвокатом, інших документальних підтверджень понесення відповідачем витрат на правову допомогу матеріали справи не містять. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Таким чином, оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав, за наявності яких суд може ухвалити рішення про стягнення витрат на правову допомогу, зокрема, суду не надано розрахунку витрат та акт прийому-передачі, тому суд вважає за необхідне відмовити в стягненні витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved