Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

27 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до Виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до відкриття спадщини, визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач [PERSON] та [PERSON] з січня 2015 року по 12 грудня 2021 року проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . В період спільного проживання між позивачем та [PERSON] склались стосунки, які притаманні сім`ї, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустроєм помешкання, надавали один одному взаємну допомогу, спільно вирішували домашні та сімейні питання, проводили свята разом, працювали та відпочивали разом в садовому будинку, однак зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку [PERSON] та [PERSON] не встигли у зв`язку з хворобою останнього. [INFO] [PERSON] помер. Крім того, коли [PERSON] захворів перед смертю, позивач забезпечувала його належним лікуванням та доглядом. Після смерті [PERSON] позивач здійснювала поховання [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно двокімнатну квартиру загальною площею 48,58 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що розташована на шостому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; садовий будинок А, сарай Б, В, огорожа №1, ворота №2, замощення І, розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 32 кв.м. Позивач просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю з січня 2015 року по [INFO] ; визнати за позивачем [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 48,58 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що розташована на шостому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та на садовий будинок А, сарай Б, В, огорожа №1, ворота №2, замощення І, розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 32 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. 24 січня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу п`ять років до дня смерті спадкодавця та просив суд відмовити в позовних вимогах з визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивач не позбавлена права оформити спадкування у нотаріуса. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що з 2015 року знала позивачку та [PERSON] як сімейну пару. Неодноразово зустрічала їх разом в продуктовому магазині, вони купували продукти харчування, спілкувалась разом з [PERSON] та [PERSON] у дворі та вони між собою спілкувались як чоловік та дружина. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є дочкою [PERSON] . Вказала, що наприкінці 2014 року мати познайомила її з [PERSON] та повідомила, що вони зустрічаються. З січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] почали мешкати разом як подружжя. Свідок зазначила, що вони разом їздили на дачу відпочивати, спільно ходили в магазин, купували та готували їжу, комунальні послуги сплачували зі спільних коштів. Вказала, що їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] планували зареєструвати шлюб, однак через пандемію та хворобу [PERSON] не встигли. Коли [PERSON] захворів, мати його доглядала та проживала разом до смерті [PERSON] [INFO] . Похованням померлого [PERSON] займалась [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з [PERSON] він був знайомий з 1990-х років, проживав поряд. 2-3 рази на місяць він зустрічав [PERSON] та [PERSON] біля магазину «АТБ», знав їх як сімейну пару. Про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований дізнався лише після смерті [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що з 1978 року вона проживає в будинку [ADDRESS] . Вказала, що з 2015-2016 року почала бачити [PERSON] та [PERSON] дуже часто разом. Бачила, як вони ходили в магазин, на прогулянки, влітку на пляж, [PERSON] проводив час з онуками [PERSON] . Коли бачила [PERSON] та [PERSON] , то вони завжди ходили під ручку як подружжя. На свята, які організовувались біля під`їзду, [PERSON] та [PERSON] завжди приходили разом як сім`я. Вказала, що позивачка допомагала [PERSON] у лікуванні та після смерті останнього займалась його похованням. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представників, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.14) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2015 року. (а.с. 37) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 2016 року. (а.с. 38) Згідно свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 07.09.2005 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, частка квартири за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та складає 44/100 частки від загальної S квартири. (а.с.33) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.08.2017 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., спадкоємцем майна [PERSON] , 1976 року народження, який помер [INFO] , а саме 56/100 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , є його батько [PERSON] , [INFO] . (а.с.32) Згідно Витягу\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~від 29.08.2017\~року,\~квартира за\~адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 56/100. (а.с.30-31) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності садовий будинок А сарай Б, В, огорожа №1, ворота №2, замощення І, розташовані за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належать [PERSON] (а.с.45-46) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.18) Згідно відповіді Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №720/31.12-41 від 23.03.2023 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актові записи про шлюб [PERSON] та [PERSON] станом на 12.12.2021 року відсутні. (а.с.104) Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 03.11.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю будь-якої черги спадкування після померлого [PERSON] (а.с. 16-17) Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга отримує право спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі положень статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». Стаття 1220 ЦК України передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. Так, з Акту, підписаного мешканцями будинку від 05.12.2022 року, вбачається, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час смерті [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім`єю, вели спільне господарство. [PERSON] здійснювала догляд та лікування [PERSON] за його життя та займалась похованням останнього. [PERSON] продовжує проживати за вказаною адресою по теперішній час та утримувати вказане житло. (а.с 23) Вказаний факт проживання спадкоємця із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також ведення спільного господарства підтвердили допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також судом досліджені фотознімки на яких зображені позивач та померлий [INFO] [PERSON] , які ведуть спільне господарство на території садового будинку. (а.с. 51-52) Окрім цього, згідно довідки про місце поховання, виданої [PERSON] , поховання [PERSON] не здійснювалось підприємством за рахунок бюджетних коштів. (а.с.40) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2015 року до моменту смерті останнього [INFO] знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як встановлено судом, позивачкою не надавались нотаріусу документи на підтвердження черги спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Водночас вказаним рішенням суду встановлені обставини на підтвердження [PERSON] черги спадкування після померлого [INFO] [PERSON] та з цими документами позивачка не зверталась до нотаріуса. За наведених вище обставин суд приходить до переконання про передчасність пред`явлення позовних вимог з визнання права власності на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] , за позивачкою, а тому у задоволені вказаних позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial