Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-28 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Панфілов Павло Генадійович, звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 24 листопада 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №66. Від даного шлюбу, мають одну неповнолітню дитини, дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. 3 відповідачем спільного господарства не ведуть та на протязі останніх трьох років фактично перестали разом проживата, як дружина з чоловіком. Як вона так і відповідач, поокремо виїжджають на сезонні роботи поза межі України. Відповідач вже більше трьох років, як виїхав та постійно проживає на території Чеської Республіки. Спілкуються вони тільки по телефону і то вкрай рідко.У зв`язку з наведеним просить суд, шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Панфілов\~П.Г. в судове засідання не з`явилися. 25.05.2023 року від представника позивачки адвоката Панфілов П.Г. надійшла заява про розгляд справи без його та позивачки участі. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром відправки поштової кориспонденції суду та інтернет відстеження відправки рекомендованого повідомлення про врученням поштового\~відправлення за\~штрих кодовим\~ідентифікатором за\~ №9050001652290, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 1997 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №66, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 4 жовтня 2019 року, Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 26 квітня 2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської обалсті (а.с. 9). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільним подружжнім життям, сторони не проживають біля трьох років та спільного господарства не ведуть і жодних сімейних стосунків, не підтримують. Наведене свідчить про те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Спільна неповнолітня дитина сторін - дочка [PERSON] , [INFO] , у вересні 2023 досягне повноліття та інших неповнолітніх дітей у них, не має. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved