Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

28.11.2022 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю її та [PERSON] , [INFO] , з 2016 року по день смерті [PERSON] [INFO] . В заяві [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання/реєстрації якої було: [ADDRESS] . Після смерті свого чоловіка, який помер [INFO] , вона залишилася проживати одна. Познайомилась заявник з нею випадково у 2014 році. Після їх знайомства вона запросила її до себе. Зі своїх розповідей вона неодноразово наголошувала, що їй потрібна допомога, оскільки стан здоров`я почав погіршуватись. [PERSON] неодноразово пропонувала звернутися до працівників соціального захисту населення, але вона розповідала, що неодноразово зверталась до них, і як була необхідна допомога ніхто не приходив, а якщо приходили, то один раз на тиждень. На запитання заявника про те чи є, в неї якісь близькі родичі вона нічого не розповідала. Сусіди, які проживала поруч, також про близьких родичів не знали. З кожним днем заявник із померлою почали бачитися частіше, вона почала просити заявника допомагати їй по господарству, купувати необхідні продукти, ліки, речі. З 2015 року [PERSON] вступила на навчання до Синельниківського професійного технічного училища, і [PERSON] запропонувала проживати разом з нею, оскільки інших ближчих родичів у неї не було, та й вона про них нічого не розповідала, а до працівників соціальної служби вона звертатись не хотіла. З 2015 року заявник почала навчатись у Професійному технічному училищі та проживати разом з [PERSON] у її житловому будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету № 25 від 16 листопада 2022 року. Вона почала приймати участь в житті [PERSON] , допомагати їй матеріально, купувати одяг, предмети домашнього вжитку, ліки для лікування та профілактики хвороб, здійснювати платежі за комунальні послуги та брати на себе усі витрати, пов`язані з побутом, до самої її смерті. За час свого життя [PERSON] неодноразово пропонувала скласти на ім`я [PERSON] заповіт, але через її погане самопочуття заявник постійно відмовлялась. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді глинобитного житлового будинку житловою площею 27,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому заявник лишилась проживати по теперішній час, після її смерті разом з двома малолітніми дітьми. По сьогоднішній день для оформлення свої спадкових прав після смерті [PERSON] ніхто не звертався, документи на спадкове майно вона лишила [PERSON] , і 25 листопада 2022 року заявник вирішила звернутися до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної Дніпропетровської області Монич Н.Д. із заявою щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Але в одержанні такого Свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлою, і тому, відповідно до роз`яснень державного нотаріуса Монич Н.Д., [PERSON] необхідно звернутись до суду. [PERSON] зазначає, що вона є спадкоємцем 4-ї черги, адже проживала однією сім`єю з [PERSON] [INFO] , вела з нею спільне господарство. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Ухвалою суду від 02.12.2022 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у судовому засіданні та витребувано у Першої\~Синельниківської державної\~нотаріальної контори копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи та заповіту. 14.12.2022 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів з Першої Синельниківської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 01.03.2023 року за клопотанням представника заявника замінено у справі заінтересовану особу Першу синельниківську державну нотаріальну контору на належну заінтересовану особу Синельниківську міську раду в особі виконавчого комітету Синельниківської міської ради. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила встановити факт її спільного проживання з померлою [PERSON] однією сім`єю Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив встановити факт спільного проживання [PERSON] з померлою [PERSON] однією сім`єю Представник заінтересованої особи Синельниківської міської ради в особі\~виконавчого комітету\~Синельниківської міської\~радив судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, рішення по справі просять прийняти відповідно до вимог законодавства. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає по сусідству з [PERSON] , де раніше проживала [PERSON] . Вперше побачив [PERSON] у 2014 році. А з 2015 року вона була там часто, потім почала жити з [PERSON] . І на сьогоднішній день вона там проживає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] , бо вона однокласниця його меншого брата та у 2016 році він купив будинок недалеко від неї та [PERSON] . Часто допомагав їй, коли треба було дах підлатати чи дрова нарубати. ЇЇ старший син, [PERSON] , одноліток його сина, тому товаришують. Знає, що похованням померлої [PERSON] заямалася [PERSON] , але на похованні не був. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2\~ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3\~СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонті тощо. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка чи чоловік, які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Відповідно до частини третьої статті\~1268\~та частини першої статті\~1269 ЦК України,\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі\~в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,виданого 10.11.2021 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.06.1996 року, зареєстроване в реєстрі за №661, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.06.1996 року, зареєстроване в реєстрі за №662 (а.с.14-19). Відповідно до довідки про проживання осіб за однією адресою з померлим, виданої 16.11.2022 року головою квартального комітету №25 [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , проживала разом із померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з травня 2016 року і по на момент смерті [INFO] , також вони вели спільне господарство (а.с.12). Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної контори Монич Н.Д. від 25.11.2022 року [PERSON] було відмовлено в одержанні Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця [PERSON] на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлою (а.с.20). Також, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили спільне проживання заявника з померлою [PERSON] . Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності, спільно приймали участь у витратах на утримання житла, його поточного ремонту. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01 травня 2016 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved