Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову якого посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2009, однак їх спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до фактичного припинення подружніх стосунків та ведення спільного господарства. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Від цього шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] , - які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. З огляду на це позивач просила розірваний вказаний шлюб. 17.03.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 23). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позов не подав, у той час як позивач не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24.01.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області під актовим записом № 8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають трьох малолітній дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11, 12). Як наголошується у ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до фактичного припинення подружніх стосунків та ведення спільного господарства. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не подав відзиву на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн підтверджується квитанцією від 17.02.2023 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат у вигляді судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved