Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, в якому (позові) просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з ним (батьком [PERSON] , [INFO] ), зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем [PERSON] , вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який, після припинення їх спільного проживання, залишився проживати разом з ним (позивачем). Проте, на даний час, з відповідачем виник спір щодо місця проживання дитини, оскільки остання повідомила, що бажає, щоб син проживав разом з нею, однак син бажає проживати разом з ним. Також позивач зазначив, що син більше прив`язаний до нього, і він може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, зазначив, що він (позивач) постійно піклується про сина, цікавиться його успіхами в школі, опікується не лише навчанням, а й його позашкільним розвитком, водить його на гуртки та секції. Таким чином, вважає, що проживання дитини з батьком відповідає його інтересам та бажанню, при цьому, він (позивач) не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері з дитиною, та сприятиме тому, щоб син, через розірвання стосунків між батьками, не був позбавлений материнського піклування. Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Під час підготовчого провадження у справі: Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року зобов`язано Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради подати до суду письмовий висновок Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради щодо розв`язання спору у цивільній справі на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умов проживання відповідача [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання зазначеної ухвали суду органом опіки та піклування Кропивницької міської ради 06.03.2023 року надано висновок від 09.02.2023 року № 989/49-13-24 та рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 28.02.2023 року № 146 про затвердження зазначеного висновку. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час судового розгляду справи по суті: Представник позивача [PERSON] - адвокат Бойко З.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1040332 від 30 серпня 2022 року) в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] про визначення місця проживання дитини з підстав, зазначених в позові, підтримала, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що позивачем [PERSON] дитині створено за місцем постійного проживання належні та комфортні умови для проживання, навчання та розвитку. Крім того, позивач має відповідні доходи, так як він працює, хоча і неофіційно, та забезпечує дитину всім необхідним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином, відзив на позов не подавала, та крім того, в судове засідання подала заяву від 18.05.2023 року, зареєстровану судом за вх. № 12314, за якою розгляд справи просила провести за її відсутності в судовому засіданні, позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки та піклування Кропивницької міської ради Поровчук А.А. в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини. Додатково зазначила, що при підготовці висновку комісією було обстежено умови проживання позивача та відповідача та встановлено, що за умовами проживання у батька дитини є окрема кімната в якій наявна необхідна для навчання техніка, дитина забезпечена всім необхідним. У матері дитини умови проживання гірші, ніж у батька, однак дитина на вихідні приїжджає до матері. Матір`ю дитини не надано комісії документів для визначення місця проживання дитини з нею, та крім того, батьком дитини не надано документів щодо наявності в нього самостійного заробітку, на підставі чого комісією не може визначатися місце проживання малолітньої дитини ні з позивачем, ні з відповідачем. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, а також заслухавши думку представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано 04 жовтня 2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 309 та видано [PERSON] свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що від фактичних шлюбних відносинах сторони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 2064, батьками якого в свідоцтві про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Після припинення спільного проживання між батьками виник спір з приводу місця проживання їх спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідно до характеристики учня 2-Г класу [PERSON] навчається у КЗ НВО СЗНЗ І ст. «Гармонія» гімназія ім. Т.Шевченка - ЦПВ «Контакт» з 01 вересня 2020 року. За час навчання в школі зарекомендував себе старанним, здібним учнем. Навчається хлопчик переважно на достатньому та високому рівні. Має хороші здібності з математичної галузі та природничої. Пам`ять - розвинена. Увага - стійка. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. Проявляє інтерес до навчання. Бере участь в олімпіадах та конкурсах різного рівня. Переважають такі риси як відповідальність, коректність, наполегливість, принциповість, цілеспрямованість, тактовність. Ввічливо ставиться до однокласників. Має добрий фізичний розвиток. Батько [PERSON] сприяє розвитку та навчанню дитини, відповідально ставиться до його виховання в сім`ї, регулярно відвідує батьківські збори. Відповідно до копії сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» серії 12 ЯЯС № 553729 від 07.11.2022 року у [PERSON] , [INFO] , наркологічних захворювань не виявлено. Відповідно до медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» Психоневрологічне диспансерне відділення серії 12 ЯЯТ № 364745 від 08.11.2022 року у [PERSON] психіатричних захворювань не виявлено. Крім того, рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 28 лютого 2023 року № 146 «Про затвердження висновку» затверджено висновок на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2022 року. Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 09.02.2023 року № 989/49-13-24, затвердженого зазначеним рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 146 від 28.02.2023 року «Про затвердження висновку» встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] . За місцем проживання дитини наявні умови для розвитку та виховання, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним спеціалістами управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї, складеного фахівцем Кропивницького міського центру соціальних служб, у громадянина [PERSON] відсутні складні життєві обставини. Громадянином [PERSON] не надано документального підтвердження наявності у нього самостійного доходу. Громадянка [PERSON] пояснила, що не заперечує проти проживання сина [PERSON] з батьком, не надала документів, необхідних для визначення місця проживання дитини з нею, що свідчить про відсутність спору між батьками стосовно місця проживання дитини. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї, складеним фахівцем Центру, в сім`ї [PERSON] виявлені складні життєві обставини через відсутність доходу та житла. В бесіді з працівником Управління малолітній [PERSON] повідомив, що постійно живе з батьком, спілкується з матір`ю, та бажає і надалі проживати з батьком. Враховуючи те, що між громадянами [PERSON] та [PERSON] відсутній спір про місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батьками не надані документи, які підтверджують наявність у них самостійного доходу, надання висновку щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків не є можливим. Відповідно до ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. З огляду на зазначене, суд зауважує, що ненадання батьком дитини [PERSON] доказів документального підтвердження наявності у нього самостійних доходів, враховуючи, що останнім за місцем проживання дитини разом з ним (позивачем) створені належні безпечні та комфортні умови для проживання, розвитку та навчання, у дитини є своя окрема, обладнана всім необхідним для розвитку та навчання житлова кімната, що не заперечувалося представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, більш того, малолітня дитина забезпечена необхідним одягом та харчуванням. Крім того, як зазначила в судовому засіданні представник позивача, останній працює, однак має неофіційні відповідні доходи, які спрямовуються на забезпечення малолітнього сина. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, параграф 78). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ст. ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин може здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Із змісту ч.4 ст.19 СК України випливає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Суд також вважає, що суттєве значення при визначенні місця проживання дитини має ставлення батьків до дитини та дитини до своїх батьків, характеристика середовища, в якому існує дитина, проживаючи з одним з батьків. При цьому, фактів нехтування сторонами своїми батьківськими обов`язками судом під час розгляду справи не встановлено. З урахуванням викладеного, суд вважає, що батьки малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] виявляють любов і піклування про дитину, та, відповідно, обставини справи не дають підстави надавати в цьому переваги будь-кому із батьків. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Таким чином, з досягненням 10-річного віку у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і злагоди. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. При цьому, враховуючи малолітній вік дитини [PERSON] , [INFO] , та можливий психологічно-травматичний вплив на нього при встановленні таких обставин за його участю, суд під час судового розгляду справи не з`ясовував думку дитини щодо питання визначення місця проживання з одним із батьків. З огляду на викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та визначаючи місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що є предметом позову, виходячи при цьому з пріоритетності прав та інтересів дитини, та враховуючи інтереси дитини, взаємну прихильність між батьками та дитиною, виконання батьками своїх батьківських обов`язків, враховуючи також вік дитини, можливості батьків у створенні найкращих умов для виховання та розвитку дитини, та створення на даний час належних умов для проживання, навчання та розвитку позивачем [PERSON] , суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити разом з батьком [PERSON] в сталому та безпечному середовищі, що відповідає найкращим інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з огляду на його (дитини) вік, потреб у догляді, повноцінному вихованні та розвитку, на підставі чого вимоги позивача [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з ним (позивачем) підлягають задоволенню. При цьому, судом також відзначається, що визначення місця проживання дитини разом з батьком не можна тлумачити як наявність у батька переваги перед матір`ю при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, більш того, матір малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не обмежена у своєму праві на спілкування з сином, турботу відносно нього та участі у його вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування чи за рішенням суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., що документально підтверджується квитанцією від 02.08.2022 року, за клопотанням позивача, вважати по фактично понесеним останнім. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved