Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

У січні\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача,\~в якому\~просив позбавити\~її батьківських\~прав відносно\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] та стягувати з неї аліменти на користь дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання встановлено, що в будинку де проживають діти антисанітарія, брудно, розкидані речі, відсутній запас продуктів харчування. Мати неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 184 КУпАП. Працівниками служби у справах дітей міської ради неодноразово були проведені з [PERSON] профілактично-роз`яснювальні бесіди, щодо недопущення нею ухилення від виконання батьківських обов`язків. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в міському центрі соціальних служб, як така, що опинилася у складних житевих обставинах, а з 17.08.2021 року по 01.07.2022 року під соціальним супроводом - з метою підвищення виховного потенціалу сім`ї. З 15.12.2021 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради за заявою матері. У зв`язку з тим, що станом на 01.08.2022 року вік [PERSON] становив 6 років 5 місяців її було влаштовано рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 10.08.2022 року № 495 до Радомишльської санаторної школи Житомирської обласної ради. Мати, [PERSON] дитину вчасно забирала та не відвозила на навчання, виправдовуючи це тим, що немає коштів на дорогу. Згідно інформацій КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради» від 13.06.2022 року № 159/03-14, від 01.11.2022 рс № 366/03-14, від 15.12.2022 року № 436/03-14 [PERSON] свою дитину - [PERSON] , [INFO] жодного разу не відвідувала, його життям та здоров`ям не цікавилася. З [INFO] [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають\~в обласному\~центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» за заявою матері. З інформації Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дії «Сонячний дім» Житомирської обласної ради від 12.12.2022 року № 225 з`ясовано, що за час перебування дітей в закладі, мати, [PERSON] , жодного разу їх не відвідувала. Мати не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Необхідних умов для повернення дітей не створила. Представник органу опіки в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином. Правом подати відзив на позов не скористалась. Дослідивши письмові матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, орган опіки та піклування (ст.165 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~копіями свідоцтв\~про народження.\~ Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою [ADDRESS] , встановлено,\~що [PERSON] проживала у будинку без зручностей, який складається з однієї кімнати, коридору, кухні, комори. У будинку умови для проживання дитини відсутні, будинок потребує прибирання. Звертаючись до суду з даним позовом, якому передувала виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, позивачем були вжиті усі можливі заходи з метою захисту інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування, повернення в сім`ю. Конституцією України (ст.51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Безумовно, інтереси дитини є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано беззаперечними доказами, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, переклавши всю відповідальність за життя своїх дітей на державу, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов`язками. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення її батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України). Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Відповідач є\~здоровою,\~молодою,\~працездатною особою; інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має; не приймає участі у вихованні дітей та не створює всі необхідні умови для їх розвитку і життя; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання нею матеріальної допомоги на момент розгляду справи не існує, відтак вона спроможна сплачувати аліменти. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів здійснюється з дня пред`явлення позову, тобто з 18.04.2022. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідачки в дохід держави в розмірі 5368,00 грн.

Outcome: approved