Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 грудня 2016 року зареєстровано шлюб між сторонами. У даному шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який на момент звернення до суду з позовом проживає разом із позивачкою. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на протязі останнього часу сторони не проживають як одна сім`я, шлюбні обов`язки не виконують, із-за постійних сварок вони перестали розуміти один одного. Шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та їх малолітньої дитини. Примирення з відповідачем позивачка вважає неможливим. Ухвалою судді від 19 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/5818/23, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 10 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 1122, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 грудня 2016 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. У шлюбі в сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Також, відповідно до вимог ст. ст. 136, 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

Outcome: approved