Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Кульгавця С.М. звернулась до суду з позовом до Заліщицької мііської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями її розгляд доручено судді В.В.Васильченку. Ухвалою Заліщицького районного суду від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 22 травня 2023 року. Представник відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак надіслав письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає повністю, просить його задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кульгавець С.М. в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до такого висновку та встановив наступні факти та відповідні правовідносини. [INFO] помер брат позивачки [PERSON] , що стверджується витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію народження №00038335342 від 01.02.2023 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.1963 року народження, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.08.1974 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2023 року. За життя покійний [PERSON] був власником земельної частки (паю) в селянській спілці Добровляни, розміром 1,02 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0281455, який зареєстровано та видано 01.07.1997 року за реєстраційним номером 20076. Вказане підтверджується рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13.12.2004 року, справа №2-592/2004 та відповіддю Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.211-861/2-23 від 14.03.2023 року. Відповідно до приписів ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до положень ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивачка [PERSON] на день смерті брата [PERSON] постійно проживала разом із ним, що стверджується довідкою №19-15/5/71 від 08.02.2023 року Добрівлянського старостинського округу №5 виконавчого комітету Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 15.02.2023 року представник позивачки [PERSON] звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори задля оформлення спадкових справ на майно після смерті [PERSON] 15.02.2023 року державний нотаріус Заліщицької державної нотаріальної контори за вих.№01-16 повідомила представнику позивачки про те, що документів, які підтверджують право власності [PERSON] на спадкове майно нотаріусу не надано, а тому пропонує для вирішення спору та з метою оформлення права власності на спадкове майно, після смерті [INFO] [PERSON] , звернутися з позовом до суду. Відповідно до положень ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1221 ЦК України визначено місце відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, за відсутності нерухомого майна - місце знаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні знайшло своє повне ствердження те, що іншого способу для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , окрім звернення до суду, у позивачки немає. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов представника [PERSON] адвоката Кульгавця С.М. про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити повністю. Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу між сторонами судових витрат по даній справі, суд із врахуванням того, що позивачка та її представник не порушували питання про стягнення в користь позивачки з відповідача понесених судових витрат по справі, вважає, що судові витрати по справі слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. А,\~тому,\~

Outcome: approved