Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-16 00:00:00

ТОВ «ФК Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 12.02.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір № 014/0292/82/0254277 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 99\~567,44 грн строком на 72 місяці. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі та строки, визначені договором. Проте, всупереч договору, позичальник не виконав свої зобов`язання, не здійснював сплату банку щомісячного платежу за користування кредитом та відтоків, у зв`язку з чим станом на 28.09.2020 року заборгованість останнього перед банком склала 197\~393,61 грн. 28.09.2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № 114/2-39, відповідно до умов позивач отримав право грошової вимоги до боржників банку, в тому числі й до відповідача за кредитним договором № 014/0292/82/0254277. З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014/0292/82/0254277 від 12.02.2019 року в розмірі 197\~393,61 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~960,90 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15\~березня 2023\~рокуу вказаній справі було відкрито провадження призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами\~ст.\~263\~ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2\~постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до\~статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до\~статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно заяви-анкети для отримання кредиту № 02920254277 від 12.02.2019 року, договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0292/82/0254277 від 12.02.2019 року, додатку 1 до кредитного договору, графіку погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів, додатку № 2 до кредитного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 99\~567,44 грн строком на 72 місяці. Дата повного погашення кредиту 12.02.2025 року, дата переказу коштів з КР 07 числа кожного місяця, сума щомісячного переказу з КР 4227 грн, яка дорівнює сумі ануїтентного платежу згідно графіку. Умовами договору та Умовами кредитування та орієнтовної сукупної вартості кредиту по продукту «Кредит готівкою для найкращих клієнтів банку» було визначено, що на період з 12.02.2019 року по 12.04.2019 року розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01 річних, з квітня 2019 року процентна ставка застосовується в розмірі 47,9 % річних без укладання додаткової угоди. Факт отримання позивачем грошових коштів підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку (а.с.20-23), що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту відповідача. Відповідно до\~висновку \~ВГС України,\~викладеному в\~постанові від\~06.04.2017\~року по\~справі №\~905/2009/15,\~банківські виписки\~є належними\~та достатніми\~доказами на\~підтвердження видачі\~кредиту. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Проте, всупереч умовам договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами у зв`язку з чим у відповідача заборгованість перед позивачем. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 28.09.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком становила 197\~393,61 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 96\~277,6 грн; заборгованість по відсоткам 59\~678,68 грн; заборгованість за пенею 41\~437,87 грн. Як вбачається з договору про відступлення права вимоги № 114/2-39, укладеного 28.09.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», реєстру боржників, платіжного доручення № 19751 від 28.09.2020 року, позивач отримав право грошової вимоги до боржників банку, в тому числі й до відповідача за кредитним договором № 014/0292/82/0254277. 28.09.2020 року [PERSON] було направлено повідомлення-вимогу по кредитному договору № 014/0292/82/0254277 та повідомлено про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору на адресу останнього було направлено досудову вимогу від 06.10.2022 року № В3118 про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором з вимогою негайно погасити заборгованість в сумі 197\~393,61 грн. Дана вимога була направлена позичальнику засобами зв`язку АТ «Укрпошта», однак залишилася не виконана, заборгованість повернута не була. Згідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 1 ст. 1054 ЦК України). Пунктом 1 ст.\~536\~ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п.1 ст. 530 ЦК України). Крім того, п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3.\~ст. 549 ЦК України\~є пеня. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між відповідачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0292/82/0254277 від 12.02.2019 року, зважаючи на те, що позивач, внаслідок відступлення права вимоги, отримав право вимоги до відповідача, і з урахуванням того, що [PERSON] заборгованість за договором у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ч.2 ЦПК України.

Outcome: approved