Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-23 00:00:00

У вересні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачкою у справі вони перебували у шлюбі з 11 листопада 2015 року, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - син [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати з [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2014 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти щомісяця на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення їх повноліття. На вказане рішення був виданий виконавчий лист №2-2085/14 та пред`явлений до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який у подальшому був направлений за місцем роботи позивача - ТОВ «Епіцентр К». Відповідно до виконавчого листа, за вказаною роботою позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей. У подальшому сімейний стан позивача змінився, оскільки 27.02.2015 позивач одружився з [PERSON] . Від другого шлюбу позивач має також двох неповнолітніх дітей - сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зауважує, що у нього змінився сімейний стан у зв`язку з одруженням та народженням дітей, а також змінився і матеріальний стан. Враховуючи викладене, позивач просить зменшити розмір аліментів, присуджених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2014 та стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 3 000,00 грн. та доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 000,00 грн., починаючи з дати вступу рішення в законну силу та до досягнення ними повноліття. 02.09.2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 09.09.2022 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки. Ухвалою суду від 12.09.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.09.2022 року, також відповідачці було направлено копію позовної заяви із додатками. 13.04.2023 року до суду від відповідачки надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2014 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти щомісяця на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення їх повноліття. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом, з позивач з відповідачкою перебували у шлюбі з 11 листопада 2015 року, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.10.2023, про що зроблено відповідний актовий запис № 2361 та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.10.2013, про що зроблено відповідний актовий запис № 1710. Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати з [PERSON] . Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , у новій сім`ї позивача народилося ще двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , які також потребують матеріального забезпечення. Вказані обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] на своєму утримання має неповнолітніх дітей: - сина [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] від першого шлюбу та двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] від другого шлюбу, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану у позивача. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 3 000,00 грн. на кожну дитину, тобто сина - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дати вступу рішення в законну силу та до досягнення ними повноліття, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав усіх неповнолітніх дітей позивача. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи у справі докази у їх сукупності, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у справі.

Outcome: approved