Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

24.10.2022 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві посилається на те, що 11.03.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-175871, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 93 740 грн., що підтверджується меморіальним ордером №13742069 від 11.03.2019 року та випискою руху коштів по рахунку. Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувалась використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Пунктом 6.2. Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 52,99 % річних. Відповідно до п. 4.3. Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісію в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5. Договору визначено реальну річну проценту ставку 67,92 % річних. Відповідно до п.6.1. Договору відповідач зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Договором. Відповідно до п. 7.1. Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виконання прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. У зв`язку з тим, що відповідач була ознайомлена та прийняла усі умови договору, зобов`язувалась їх виконувати, проте не виконує свої зобов`язання, що призвело до порушення прав позивача, АТ «Кредобанк» просить суд стягнути з [PERSON] загальну заборгованість в розмірі 137 759,16 грн., яка складається з: 70 487,49 грн. - сума заборгованості за кредитом; 67 271,67 грн. - сума заборгованісті за відсотками. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 481 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Ухвалою суду від 25.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», ухвалою суду від 10.01.2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання сторона позивача не з`явилася. До суду направлено електронною поштою заяву, якою позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує, просить розглянути справу без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.03.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-175871, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 93 740 грн. строком на 60 місяців терміном до 08.03.2024 року зі сплатою відсотків за процентною ставкою 52,99 % річних, реальна річна процентна ставка 67,92 %, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Договором. Отримання [PERSON] зазначених коштів підтверджується меморіальним ордером № 13742069 від 11.03.2019 року та випискою по особовим рахункам. Разом з тим, відповідач не виконує свої зобов`язання за умовами укладеного договору. Відповідно до п. 7.1. Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовую Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виконання прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі з огляду на наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. Відповідач отримала кредит у визначеному договором розмірі. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Однак станом на день подачу позовної заяви та розгляду справи умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування відповідачем не повертаються. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 549 визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Згідно положень ст. 615 у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] , не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. Таким чином, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 19.09.2022 року сума загальною заборгованості відповідача становить 137 759,16 грн., яка складається з: 70 487,49 грн. - суми заборгованості за кредитом; 67 271,67 грн. - суми заборгованості за відсотками, що підтверджується відповідними наданими розрахунками. З урахуванням викладеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 137 759,16 грн. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2 481 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Позивач АТ «Кредобанк» також просить суд стягнути з відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, в тому числі витрат на відрядження для участі у судових засіданнях. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду копію договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001086 на адвоката Кізко Л.С., копію довіреності №12477 від 06.01.2022 р. та копію довіреності №12796 від 01.12.2022 р. на адвоката Кізко Л.С. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. підлягає задоволенню.

Outcome: approved