Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

15 листопада 2021 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] , [PERSON] , про солідарне стягнення заборгованості, в якій позивач просить: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 у розмірі згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL-190814 від 15.05.2019 177 572,61 грн., що складається з: 120 432,77 грн. заборгованість за тілом кредиту; 57 139,84 грн. заборгованість за відсотками; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в сумі 2 663,59 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 15.05.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-190814, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 128\~550,00 гривень на строк до 14.05.2024 року. Згідно з п. 4.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних. Як зазначено у п. п. 6.1., 6.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього договору). Згідно з п. 6.9. кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.10. кредитного договору позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги банку (п. 6.9.) усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № CL-190814 від 15.05.2019 року станом на 02.09.2021 року заборгованість за кредитом [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 177\~572,61 гривень. Враховуючи, що на момент укладення кредитного договору [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 в сумі 177\~572,61 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 120\~432,77 гривень, заборгованості за відсотками 57 139,84 гривень. Ухвалою суду від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору. 27 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що АТ «КРЕДОБАНК» є неналежним відповідачем у справі, оскільки 13.01.2022 року відповідач отримав лист АТ «КРЕДОБАНК» про відступлення права вимоги від АТ «КРЕДОБАНК» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». На момент звернення АТ «КРЕДОБАНК» до суду, а саме 15.11.2021 року у [PERSON] зобов`язання перед АТ «Кредобанк» не було припинено, оскільки до його закінчення ще залишилось 2,4 роки. Стосовно зазначення в якості відповідача [PERSON] зазначає, що ані усної згоди, ані жодної письмової згоди на надання її чоловіку [PERSON] кредиту відповідач не надавала. Відповідачка [PERSON] взагалі не була присутньою при зверненні [PERSON] до Банку, укладання кредитного договору та отримання ним грошових коштів. Відповідачці взагалі не відомо куди саме відповідачем [PERSON] були витрачені грошові кошти, отримані в результаті укладання кредитного договору. У вказаному Договорі чітко зазначено, що грошові кошти, отримані на поточні потреби Позичальника, тобто [PERSON] , а не на потреби сім`ї. Ковтун має намір в добровільному порядку погасити заборгованість за кредитним договором до закінчення строку дії Договору, а саме протягом 2,4 років (т.1а.с.76-84). Ухвалою суду від 21.06.2022 року витребувано у АТ «Кредобанк» - належним чином засвідчений договір, на підставі якого АТ «Кредобанк» відступив право вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», що виникло на підставі кредитного договору № CL-190814 від 15.05.2019, укладеного між АТ«Кредобанк» та [PERSON] (т.1 а.с.114). 21.07.2022 року (вх. №2158/22) через електронну пошту суду надійшла заява ТОВ "Росвен Інвест Україна" про залучення правонаступника ТОВ "Росвен Інвест Україна" в цивільній справі за позовом АТ "Кредобанк" до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості, обгрунтовуючи тим, що 21 грудня 2021 року між АТ "Кредобанк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" укладено договір факторингу з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, відповідно до якого АТ "Кредобанк" відступило ТОВ "Росвен Інвест Україна", а ТОВ "Росвен Інвест Україна" набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № CL-190814 від 15 травня 2019 року, укладеним між АТ "Кредобанк" та [PERSON] .З огляду на це, з урахуванням вимог, передбачених ст. 512 ЦК України, ст. 55 ЦПК України, ТОВ "Росвен Інвест Україна" просить залучити ТОВ "Росвен Інвест Україна" до участі у даній справі як правонаступника позивача у справі АТ "Кредобанк" (т.1 а.с.125-144). Ухвалою суду від 22.07.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" про залучення правонаступника задоволено. Замінено позивача Акціонерне товариство "Кредобанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (т.1 а.с.146-147). Ухвалою суду від 02.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (т.1 а.с.243-244). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять клопотання представника позивача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» - Владко Р.О. (діє на підставі довіреності) про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (т.1 а.с.223-224). У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Дьякова Т.В. не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені завчасно та у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулись на адресу суду 15.05.2023 року та 19.05.2023 року (т.1 а.с.245-246, 249), та довідка про доставку СМС-повідомлення з датою судового засідання на мобільний номер телефону відповідача [PERSON] (т.2 а.с.3). Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14 травня 2019 року [PERSON] до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» подано Анкету-Заяву фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-190814, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, сімейний стан, освіту, інформацію про зайнятість, наявність майна у власності, інформацію про свої доходи та витрати, інформацію про кредити, що пропонуються для рефінансування (т.1 а.с.19). 15 травня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір № CL-190814 ( далі Кредитний договір) (т.1 а.с.13-15). Відповідно до п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. В пунктах 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту 128\~550,00 гривень; дата видачі кредиту - 15.05.2019 року; строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 14 травня 2024 року. Згідно з п. 2.4. кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 97\~486,15 гривень; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по кредитному договору №1/3325736 від 30.10.2018 року в сумі 8\~524,85 гривень на рахунок [NUMBER] , відкритий в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «БАНК ФОРВАРД» по кредитному договору №200190740 від 07.03.2019 року в сумі 22\~539,00 гривень на рахунок [NUMBER] , відкритий в ПАТ «БАНК ФОРВАРД». В пунктах 2.5-2.7. кредитного договору зазначено, що для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] ; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту - № [NUMBER] ; рахунок для повернення кредитних коштів - № [NUMBER] . Як вбачається з пункту 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору. Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 158\~112,63 гривень. За змістом пунктів 6.1, 6.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Також відповідачем [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову (т.1 а.с.17). Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту - кредит; суму/ліміт кредиту 128\~550,00 гривень; строк кредитування - 60 місяців; мета отримання кредиту - в залежності від цілей отримання кредиту: поточні потреби; рефінансування заборгованості; спосіб та строк надання кредиту - у безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору. Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено проценту ставку 36,99 відсотків річних; тип процентної ставки - фіксована, метод розрахунку факт/360, схема ануїтет; загальні витрати за кредитом 158\~112,63 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 286\~662,63 гривень; реальну річну процентну ставку 43,94 %. 21 липня 2021 року АТ «КРЕДОБАНК» за вих. № 30562/2021 було направлено відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій банк вимагав від нього дострокового повернення за цим кредитним договором, у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги, заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту у розмірі 120\~432,77 гривень, заборгованості за поточнии та простроченими відсотками у розмірі 49\~472,89 грн. та попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку. [PERSON] була надана письмова відповідь на досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій зазначив. Що не мав наміру не виконувати покладені на себе обов`язки за кредитним договором, але обставини, які від нього не залежали, позбавили його цієї можливості (т.1 а.с.29). Вимога відповідачем [PERSON] протягом 30 днів та станом на 15.11.2021 року (дата звернення АТ «КРЕДОБАНК» з позовом до суду) вказана вимога виконана не була. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №CL-190814 від 15.05.2019 року станом на 02.09.2021 року заборгованість [PERSON] становить 177\~572,61 грн. , яка складається з: 120\~432,77 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 57\~139,84 грн. - заборгованість за вісотками. Згідно із статтею 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.(ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). Частиною першою статті 526ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598ЦК\~України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За змістом статей626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК\~України встановлено,що договір є укладеним,якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (стаття 610 ЦК України). Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята статті 11Закону\~України «Про\~захист прав\~споживачів» зі змінами, передбаченими Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Наведені приписи дають підстави для висновку, що частина десята статті 11зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року (набрання чинності Закону України «Про споживче кредитування»), встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Такий же обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту передбачено і в статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, та статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц. Позивач просить достроково стягнути з відповідачів солідарно усю суму кредиту. В підпункті 1-1 пункту 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», зазначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Пунктом 11статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено, що споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Виходячи із змісту кредитного договору № CL-190814 від 15.05.2019 року, укладеного між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , паспорту споживчого кредиту, підписаного ним до укладеного кредитного договору, зазначений кредитний договір є споживчим кредитом. Відповідно до п. 6.9. кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У пункті 3.3. кредитного договору зазначено, що банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або припинити кредитування позичальника у випадку: передбаченому п. 4.11. кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; порушення позичальником істотних умов кредитного договору, зокрема: надання для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам законодавства України та встановленим в банку правилам; представлення позичальником у банк для отримання кредиту документів/інформації, що виявились недостовірними; невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором. Пунктом 6.10. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні ( згідно п. п. 3.3.2., 3.3.3. кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 6.9. Кредитного договору). Як вбачається з вказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 року, відповідач [PERSON] допустив прострочення сплати заборгованості за наданим кредитом на строк більше одного календарного місяця, тому у позивача виникло право на вимогу про дострокове повернення суми заборгованості відповідно до п. 6.9. кредитного договору. Відповідно до пункту 13 частини першої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» в укладеному договорі визначається порядок дострокового повернення кредиту. Згідно з частиною четвертою статті 16\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, для реалізації права на вимогу про дострокове повернення суми заборгованості в судовому порядку як умовами кредитного договору, так і частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування, передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019, відповідно до якого банк письмово повідомляє позичальника про дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором. У позичальника відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» та п.6.10 кредитного договору виникає обов`язок з повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором не пізніше 31 календарного дня після отримання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу в разі, коли він не усунув порушення, вказані у повідомленні, протягом 30 календарних днів із дня отримання повідомлення З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що для дострокового стягнення в судовому порядку заборгованості за вказаним кредитним договором має передувати направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту і отримання позичальником такої вимоги, оскільки в кредитному договорі сторони передбачали, що обов`язок з дострокового повернення кредиту у позичальника виникає після отримання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Як вбачається з Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорам №2 від 21.12.2021 року, АТ «КРЕДО БАНК» відступив ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» право вимоги за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 року, укладеним між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі\~смерті фізичної\~особи,\~припинення юридичної\~особи,\~заміни кредитора\~чи боржника\~у зобов`язанні,\~а також\~в інших\~випадках заміни\~особи у\~відносинах,\~щодо яких\~виник спір,\~суд залучає\~до участі\~у справі\~правонаступника відповідної\~сторони або\~третьої особи\~на будь-якій\~стадії судового\~процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредиток у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іній особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, стягненню на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» підлягає сума заборгованості за кредитним договором 177\~572,61 гривень лише з відповідача [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 61СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно,за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата,пенсія,стипендія,інші доходи,одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 4 ст. 65СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 205/5882/18. Згідно з частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За умовами кредитного договору № CL-190814 від 15.05.2019 року метою отримання [PERSON] коштів у кредит було використання їх на поточні потреби та на погашення (рефінансування) заборгованостей [PERSON] за двома кредитними договорами. Будь-яких доказів використання відповідачем [PERSON] в інтересах та на потреби сім`ї коштів, отриманих за вказаним кредитним договором, позивачем суду не надано. Письмова згода відповідача [PERSON] у Анкеті-Заяві фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-190814 про отримання [PERSON] кредиту відсутня, про що свідчить відсутність підпису [PERSON] у відповідній графі. Виходячи з викладеного, в частині солідарного стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. За правилами частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання про судові витрати суд вирішує відповідача до ст. 141 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: partial