Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

06.04.2018 р. ОСББ «ТСББ «Комфорт» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь: - 44376,62 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги за квартиру, 23068,68 грн. - інфляційні втрати та 2101,00 грн. - три проценти річних; - 5958,21 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги за гаражний бокс, 4094,19 грн. - інфляційні втрати та 282,00 грн. - три проценти річних; - 1762,00 грн. - витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є балансоутримувачем, управителем та виконавцем комунальних послуг на інших послуг у будинку [ADDRESS] . При цьому, відповідачка є власником квартири [ADDRESS] та гаражного боксу № [NUMBER] у вказаному будинку, якій позивачем надавались комунальні та інші послуги. Оскільки у відповідачки виникла заборгованість зі сплати за надані їй послуги, яку вона у добровільному порядку не сплачує, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 24.05.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 20.08.2018 р. розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 03.12.2018 р. задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі до вирішення цивільної справи № 761/8037/18 за позовом ОСББ «ТСББ «Комфорт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та за зустрічним позовом [PERSON] до ОСББ «ТСББ «Комфорт» про визнання недійсним рішення загальних зборів та статуту. Ухвалою від 08.04.2021 р. поновлено провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ними заявах по суті справи. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідачці на праві приватної власності належить квартири [ADDRESS] та гаражний бокс № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про право власності від 12.04.2002 р. та 31.05.2002 р. Управителем будинку [ADDRESS] є ОСББ «ТСББ «Комфорт», яке забезпечує власників квартир та нежитлових приміщень комунальними та іншими послугами, що підтверджується статутом та актами прийому-передачі вбудованих-прибудованих приміщень інвестору. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань містобудування та житлової політики. Щомісячна плата за комунальні послуги та послуги з утримання будинку була встановлена протоколами загальних зборів членів ОСББ «ТСББ «Комфорт», які є чинними та обов`язковими для всіх співвласників будинку по [ADDRESS] , одним з яких є відповідачка. У частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отримуваних ним послуг (правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 р. у справі № 6-2951цс15). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи, а саме з наданого розрахунку заборгованості та довідок, вбачається, що станом на 28.02.2018 р. заборгованість відповідачки перед позивачем за комунальні послуги (опалення, опалення МЗК, холодне водопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, оплата консьєржів, цільові внески) за період з 01.08.2016 р. по 28.02.2018 р. складає: - по квартирі [ADDRESS] в сумі 44376,62 грн.; - по гаражному боксу № [NUMBER] в сумі 5958,21 грн. Враховуючи, що позивач є балансоутримувачем, управителем та виконавцем комунальних та інших послуг у будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачці, яка є власницею квартири [ADDRESS] та гаражного боксу № [NUMBER] у вказаному будинку, при цьому остання зобов`язання щодо сплати цих послуг у встановлені строки не виконала, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про стягнення основної заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «ТСББ «Комфорт» суму заборгованості по квартирі в сумі 44376,62 грн. та по гаражному боксу в сумі 5958,21 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 р. в справі 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку, інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення відповідачкою виконання грошового зобов`язання за період часу з 01.08.2016 р. по 28.02.2018 р. складають: - по квартирі [ADDRESS] у сумі 23068,68 грн. та 2101,00 грн. відповідно; - по гаражному боксу № [NUMBER] сумі 4094,19 грн. та 282,00 грн. відповідно. Враховуючи, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню також й позов у частині вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох процентів річних за період часу з 01.08.2016 р. по 28.02.2018 р., а тому - з [PERSON] на користь ОСББ «ТСББ «Комфорт» підлягає стягненню 23068,68 грн. - інфляційні втрати та 2101,00 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за надані послуги по квартирі [ADDRESS] в розмірі 44376,62 грн.; - з [PERSON] на користь ОСББ «ТСББ «Комфорт» підлягає стягненню 4094,19 грн. - інфляційні втрати та 282,00 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за надані послуги по гаражному боксу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] в розмірі 5958,21 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved