Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своєї позовної заяви вказала, щоїї син- [PERSON] , [INFO] загинув на фронті в Луганській області 26 травня 2022 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого 25.06.2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Серії [NUMBER] . Після смерті сина залишилася земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,7170 га, кадастровий №3224085201:01:022:0023 у с. Оріховець, Білоцерківського району Київської області, яку йому у власність передала Сквирська міська рада згідно рішення №28.188-19-\ІІ від 22 лютого 2022 року, однак він не встиг зареєструвати право власності на неї у зв`язку з початком війни 24.02.2022 року та мобілізацією на фронт. Після смерті сина залишилися 2 спадкоємці 1-ої черги - позивачка та її чоловік (батько сина), інших спадкоємців немає. Позивачка з відповідачем домовилися, що земельну ділянку сина будуть оформляти на позивачку, відповідач подав відповідну заяву про відмову від спадщину нотаріусу, але нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадкового майна після сина, оскільки право власності на земельну ділянку не зареєстровано, що підтверджується листом нотаріуса № 272/02-14 від 08.04.2023 року, тому нотаріус порекомендував позивачам звернутися до суду. На підставі вищевикладеного позивачка звертається з даним позовом та просить суд: Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,7170 га, кадастровий №3224085201:01:022:0023 у с. Оріховець, Білоцерківського району Київської області, що належала [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Соболь Б.В. звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності та без застосування фіксації судового засідання, позов підтримує в повному обсязі (а.с.31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі (а.с.32). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] загинув на фронті в Луганській області 26 травня 2022 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, виданого 25.06.2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Серії [NUMBER] (а.с.17). Після смерті [PERSON] залишилася земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,7170 га, кадастровий №3224085201:01:022:0023 у с. Оріховець, Білоцерківського району Київської області, яку йому у власність передала Сквирська міська рада згідно рішення №28.188-19-\ІІ від 22 лютого 2022 року (а.с.21-22), однак він не встиг зареєструвати право власності на неї у зв`язку з початком війни 24.02.2022 року та мобілізацією на фронт. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилися 2 спадкоємці 1-ої черги - позивачка [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та відповідач [PERSON] , який є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.16), інших спадкоємців немає. Позивачка з відповідачем домовилися, що земельну ділянку сина будуть оформляти на позивачку, відповідач подав відповідну заяву про відмову від спадщину нотаріусу, але нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадкового майна після сина, оскільки право власності на земельну ділянку не зареєстровано, що підтверджується листом нотаріуса № 272/02-14 від 08.04.2023 року (а.с.23), тому нотаріус порекомендував позивачам звернутися до суду. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] . прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки земельна ділянка не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі, але належність спадкового майна підтверджується матеріалами справи, а саме копією Рішення Сквирської міської рада згідно рішення №28.188-19-\ІІ від 22 лютого 2022 року(а.с.21), отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved