Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить зняти арешт, на належне [PERSON] нерухоме майно, накладений в межах виконання виконавчого провадження по виконавчому листу №2-396, виданого 21.08.2010 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення судового збору в розмірі 462,24 гривень на підставі постанови Переяслав-Хмельницького відділу державної виконавчої служби від 22.06.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при зверненні до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] , його сину [PERSON] , йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови стало те. що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис №39697720 про арешт нерухомого майна, що належить [PERSON] . Із відповіді Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області від 29.11.2021 року №26036, вбачається, що арешт на нерухоме майно його покійного сина накладено на підставі постанови ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 22.06.2011. Вказаний арешт було внесено в межах здійснення виконавчого провадження ВП №25974507 з примусового виконання виконавчого листа №2-396 виданого 21.08.2010 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Універсал Банк судового збору та витрат в розмірі 462,24 гривень. В подальшому 29.09.2011 в зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Разом з цим. Позивачу було повідомлено, що згідно Інструкці з діловодства в органах державної виконавчої служби, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, а станом на 29.11.2021 року вищевказане провадження знищено. За вказаних обставин Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, зняти арешт з нерухомого майна померлого [PERSON] , не має можливості та законних підстав, а тому пропонує позивачу звернутись до суду з питанням про зняття арешту на майно покійного сина. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.04.2023 в справі було призначено підготовче судове засідання. 02.05.2023 справу було призначено до судового розгляду. 17.05.2023 в судове засідання з`явився [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, клопотань на адресу суду не направляли. Справу вирішено відкласти на 30.05.2023. В судове засіданні 30.05.2023 [PERSON] подав заяву в якій підтримав вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Представник АТ Універсал Банк до суду не прибув. Заяв та клопотань до суду не направляв. Представник Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області до суду не прибув. Відзив на позов до суду не надходив. Всі учасники процесу повідомлені про дату та час судового засідання у передбачений ЦПК України спосіб. Позивач в своїй заяві не заперечив проти винесення заочного рішення. Правила підсудності дотримані. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Судовий розгляд справи проводився за наявними у справі доказами, в порядку ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.08.2010 з [PERSON] на користь ВАТ Універсал Банк судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.21). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2023 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром 0.1000 га, розташована за адресою: місто Переяслав Бориспільського району Київської області, кадастровий номер 3211000000:01:093:0541, яка належала [PERSON] . (а.с.11) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон віджучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 01.12.2021, Державним реєстратором Тірбах Станіславом Володимировичем було накладено арешт. (а.с.12-14). У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч. 1ст. 317 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України. Постановою Верховного Суду України від 23.01.2013 року визначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту. Отже, згідно статті 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги, що постановою державного виконавця виконавче провадження було повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47 (старої редакції) Закону України Про виконавче провадження, в рамкам якого було накладено арешт на майно, однак під час винесення постанови державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття арешту з майна, крім того, у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є [PERSON] , наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з майна [PERSON] (померлого [INFO] ), та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved