Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 18 січня 1986 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований\~ в м. Харків Київським відділом ЗАГС, актовий запис №79. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя сторін не склалося через різні характери. З 01.03.2003 року сторони не проживають разом, сім`я перестала існувати, у зв`язку з чим позивачка вважає, що шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовільнити. Строк на примирення просить не надавати. Окрім того, судові витрати просить залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, строк на примирення просить не надавати. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 січня 1986 року, між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 18 січня 1986 року, місце державної реєстрації м. Харків, Київський відділ ЗАГС, актовий запис №79 (а.с.5). Як вбачається із позовної заяви, з 01.03.2003 року сторони не проживають разом, сімейні відносини між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] припинені. Подружнє життя сторін не склалося через різні характери. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна відсутній. Згідно ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України\~визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3\~ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved