Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Кам`янської сільської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.05.2022 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану у м. Мукачево, актовий запис №257. Шлюб між ними не розірваний, хоча більш ніж три місяці проживають порізно. За час перебування у шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Кам`янської сільської ради від 07.11.2022р. №1426 син проживає разом із відповідачкою. Відтоді між ними постійно виникали конфлікти з приводу зустрічей батька з сином, незважаючи на те, що він щомісячно добровільно здійснює витрати на утримання дитини. Крім того, купляє для нього все необхідне у відповідності до віку. Також періодично відвідує дитину за місцем проживання матері з метою участі у його вихованні та спілкуванні. Проте відповідачка категорично перешкоджає цьому, постійно створює перешкоди в побаченні з дитиною через конфлікти між ними та їх родичами, вимикає мобільний телефон, не відповідає на дзвінки позивача, не пускає його до сина, чим позбавляє останнього можливості прояву батьківської опіки та турботи, а також участі у спілкуванні та вихованні сина для його всебічного, гармонійного та духовного розвитку. Між ним та сином склалися щирі та відверті стосунки, завжди спілкувалися та раділи цьому, також завжди приймав активну участь у вихованні дитини. Як батько, бажає спілкуватися зі своїм сином і брати виключно активну участь у його вихованні, тому жодних причин для обмеження часу спілкування батька та дитини не має, та з об`єктивних причин не може бути. А заперечення відповідачки з приводу того, що такі спілкування повинні відбуватися тільки у її присутності, є безпідставними, адже його житлово-побутові умови є цілком задовільними. З огляду на вищевикладене, вважає, що права дитини є порушеними, а тому підлягають судовому захисту шляхом їх відновлення, через визначення способу участі у вихованні дитини. З врахуванням викладеного, просить суд визначити наступний графік спілкування батька - [PERSON] з сином [PERSON] : кожну п`ятницю місяця з 11.00 години до 15.00 години та кожну середу місяця з 16.00 годин до 19.00 години у присутності матері за місцем її проживання; щорічно: 01 січня, 08 січня, 26 серпня, у 2-й день Великодня не менше чотирьох годин за місцем проживання батька в [ADDRESS] ; 26 липня з 10.00 години до 13.00 години за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] ; щороку в період канікул в дитячому дошкільному закладі, у школі, за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] , тривалістю 10 календарних днів для відпочинку та оздоровлення дитини на території України. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження ( а.с. 20-21). Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.03.2023 року закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду (а.с. 26-27). Позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Ференц Р.Я. для участі в розгляді справи не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, просить справу розглядати в їх відсутність, позовній вимоги підтримав, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, щодо спілкування позивача з сином [PERSON] не заперечує але просить змінити визначений позивачем та органом опіки та піклування Кам`янської сільської ради порядок спілкування з малолітнім сином, а саме: 1.Один раз на тиждень : середа - з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. у присутності матері [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері - [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; 2.Релігійні свята : - другий день Різдва з 16 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв. у присутності матері [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; - другий день [INFO] з 16 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв. у присутності матері [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; 3.У день народження сина [PERSON] дозволити [PERSON] , [INFO] , привітати сина з святом у присутності матері [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 12 год. 00 хв. до 13 год. 30 хв. При цьому зазначила, що на даний час їх сину [PERSON] виповнилось 9 місяців. Режим дня ще повністю не сформований. Вдень дитина не спить та грається в період часу з 12 години до 13 години та з 16 до 17 години. Вона не забороняла позивачу спілкуватися з сином, але кожного разу коли той приходить до сина у них починається сварка і він коли залишається з [PERSON] дитина чомусь весь час плаче. Якщо вона заходить і просить віддати дитину то [PERSON] починає її виганяти з кімнати. Такі сварки дуже впливають на емоційний стан дитини, він починає плакати і довго не може заспокоїтись. Тим більше, що син зараз спокійний тільки з нею, якщо хтось інший починає з ним гратися, це для нього ще є стресом і він через декілька хвилин починає плакати. Просить суд врахувати вік дитини, вважає, що буде достатньо визначити порядок спілкування позивача з сином один день на тижні. Щодо вимоги про проведення не менше чотирьох годин на свята за місцем проживання позивача зазначила, що позивач проживає разом зі своїми батьками, які повністю з нею не спілкуються, та не визнають, що [PERSON] їх онук. Щодо вимоги про проведення канікул сина з позивачем вважає, що дана вимога є передчасною. Представники відповідача Химич В.В. , Іванчик І.І. не заперечили щодо часткового задоволення позову, просять суд затвердити порядок запропонований відповідачкою. Представник відповідачки - адвокат Іванчик І.В., крім цього, просить суд врахувати те, що у позивача перед відповідачкою наявна заборгованість по аліментам, також врахувати вік дитини те, що [PERSON] за своїм віком ще не може сприймати інших осіб, а спокійний тільки біля матері, а також те, що у лютому 2023 позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини (відповідачки) [PERSON] . Представник третьої особи - служби у справах дітей Кам`янської сільської ради Матьола Н.В. підтримала висновок органу та піклування Кам`янської сільської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини № 05-11/569 від 13.03.2023 року, але з врахуванням пояснення відповідачки та досліджених у судовому засіданні доказів не заперечила щодо затвердження запропонованого порядку відповідачкою [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , представників відповідача - адвокатів Іванчик І.І., Химич В.В., представника третьої особи - Матьола Н.М., дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області 26.09.2022 ( а.с. 6). Згідно довідки виконкому Кам`янської сільської ради ( а.с. 4) [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , дісно має на повному утриманні сина [PERSON] , який проживає разом з нею. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 23.02.2023 справа № 301/3335/22 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення 29.03.2023 року Іршавським районним судом видано виконавчий лист. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2023 року ВП [NUMBER] відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 301/3335/22 виданого 29.03.2023 року. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів АСВП № [NUMBER] заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 301/3335/22 виданого 29.03.2023 року станом на 01.06.2023 року становить 12469 гривень. Згідно постанови Іршавського районного суду від 20.02.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень за те, що 02.02.2023 біля 15.00 годин [PERSON] за місцем проживання [ADDRESS] , ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою своїй дружині [PERSON] , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини в родині матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] комісією Кам`янської сільської ради від 24.02.2023р. ( а.с. 71) встановлено : в житлових кімнатах чисто, охайно, облаштовано необхідними меблями та предметами домашнього вжитку. Малолітній [PERSON] з матір`ю має окрему кімнату облаштовану необхідними меблями, має достатньо іграшок та розвиваючих матеріалів, одяг, яке відповідає віку та сезону. [PERSON] належним чином доглядає за дитиною, займається прикормом та регулярно відвідує сімейного лікаря для обстеження стану здоров`я малолітнього сина. Мати створила належні умови для виховання та розвитку дитини. [PERSON] не заперечує про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою проживання [PERSON] [ADDRESS] , складеного комісією Кам`янської сільської ради від 24.02.2023 ( а.с. 70) встановлено, що умови проживання задовільні, в кімнатах чисто прибрано, наявні меблі, санітарно-гігієнічний стан кімнат задовільний. Для малолітнього сина немає облаштованої дитячої кімнати. Стосунки у сім`ї не дуже дружні, часто виникають конфлікти. Як встановлено в судовому засіданні, між батьками дитини після розлучення склались неприязні відносини, які потягли за собою суперечки щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, яка проживає разом з відповідачкою, матір`ю дитини чиняться перешкоди у вільному спілкуванні батька з донькою. Згідно висновку органу опіки та піклування Кам`янської сільської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини № 05-11/569 від 13.03.2023 року ( а.с. 66-68) орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний порядок участі громадянина [PERSON] , [INFO] у вихованні малолітнього сина [PERSON] [INFO] , а саме : 1. Два рази на тиждень : середа - із 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; п`ятниця - із 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; 2. Релігійні свята : Другий день Різдва із 15 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., Другий день Великодня із 15 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. за місцем проживання матері в [ADDRESS] . 3. У День народження малолітнього [PERSON] дозволити батькові привітати сина з святом за місцем його проживання в [ADDRESS] . Рекомендувати громадянці [PERSON] не перешкоджати громадянину [PERSON] у спілкуванні з малолітнім [PERSON] [INFO] , в свою чергу батьку [PERSON] дотримуватися графіку побачень із сином. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею. Відповідно до ст.157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.1 ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно із ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 року (набрала чинності для України 27.09.91 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) визначено принцип загальної відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також всі найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, однак між ними виникли непорозуміння з цього приводу, тому суд приходить до висновку про необхідність визначити [PERSON] як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Надання батькові та дитині можливості спілкування буде сприяти відновленню та налагодженню емоційного зв`язку та стосунків батька з малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме законним інтересам як батьків, так і дитини. Разом з тим суд обумовлює побачення батька з дитиною за попередньою домовленістю з матір"ю дитини, зважаючи на вік дитини, та її психологічний стан, особисту прихильність дитини до кожного з батьків. А тому, враховуючи відносини, які склались між батьками, а також вік самої дитини, суд вважає за можливе дозволити спілкуватися батьку з малолітнім сином в присутності матері, але в обмежений час і слід встановити відповідні дні та години для цього . Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів та місць для побачень позивача з дитиною, в тому числі й у присутності матері. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial