Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-25 00:00:00

Представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», (далі за текстом - ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивач) [PERSON] звернулась до суду шляхом направлення поштовою кореспонденцією, із позовною заявою, отриманою судом 10.11.2022 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] , (далі за текстом відповідач) на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 19\~789 грн. 66 коп.; стягнути судові витрати. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 27.11.2020 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0007520997, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] . Предметом зазначеного вище договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 03.07.2021 року о 07.15 годині в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Володимира Великого, буд. 34 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2021 року у справі № 214/5862/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 09.08.2021 року. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР №- 0007520997 застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант», то 05.07.2021 року власником транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] було повідомлено про ДТП. 11.07.2021 року з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, було складено аварійний сертифікат №99-D/90/5, згідно якого вартість матеріального збитку з прийманням рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин складає 21\~789,66 грн. 31.08.2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» складено розрахунок суми страхового відшкодування і страховий акт №ЦВ/21/3696. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ PEUGEUT 307, державний номерний знак ОР3257N у розмірі 19\~786,99 грн. (за вирахуванням суми франшизи 2\~000, 00 грн.). 28.09.2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 19\~789, 66 грн., однак дана вимога була проігнорована та жодних виплат з боку відповідача та користь позивача здійснено не було. Оскільки відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2022 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с.21). Ухвалою суду від 17.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.25-26). Ухвалою суду від 06.03.2023 року виправлено описку в ухвалі від 17.11.2022 року, справу прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.31-32). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Відповідно до ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судовезасідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.11.2020 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0007520997, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 5). Предметом зазначеного вище договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 03.07.2021 року о 07.15 годині в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Володимира Великого, буд. 34 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2021 року у справі № 214/5862/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 09.08.2021 року. (а.с.3-4). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, факт завдання шкоди водієві автомобіля\~PEUGEUT 307 д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , як потерпілому в ДТП з вини [PERSON] ,\~вина якого встановлена судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та\~факт керування ним автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння,\~є преюдиціальними та\~доказуванню не підлягають, оскільки їх істину вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судових актів, які вступили у законну силу. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. 05.07.2021 року власником транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] було повідомлено про ДТП. (а.с. 10, 10-зворот). 07.07.2021 року з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» було проведено огляд вказаного транспортного засобу (а.с. 11, 11-зворот). 16.08.2021 року власник транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 12). 31.08.2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт №ЦВ/21/3696 та розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 19\~789,66 гривень на користь власника транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] .(а.с. 16, 16-зворот). 31.08.2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило власнику транспортного засобу PEUGEUT 307, державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 19\~789,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19713 від 31.08.2021 року (а.с. 17). 28.09.2021 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 19\~789 грн. 66 коп., однак останнім вимогу було проігноровано (а.с. 18-19). Таким чином, суд приходить до переконання, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик виконало покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні в межах ліміту її відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України,\~\~п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як визначено п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов \~до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема:\~ а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; \~в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабощодовживаннялікарськихпрепаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, щовходять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування»,\~ст.993 ЦК України,\~\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах відшкодованих витрат переходить право вимоги, яке страхувальника бо інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналізуючи встановлені судом обставини та наявні докази в їх сукупності, які доводять винність [PERSON] у вчиненні ДТП, спричиненні збитків, які в порядку регресу він зобов`язаний відшкодувати страховій компанії в розмірі 19\~789 грн. 66 коп., яка в свою чергу їх відшкодувала потерпілій стороні, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2,481 грн., 00 коп.

Outcome: approved