Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.03.2023 звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, однак підтримували фактичні шлюбні відносини, спільно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство з 2009 року. Сторони проживали в будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.04.2009, серії [NUMBER] від 18.01.2011, виданими Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області. Зареєстроване місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З середини 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач [PERSON] разом з дітьми переїхала проживати в смт Іваничі Володимирського району Волинської області. За усною домовленістю між сторонами діти залишилися проживати разом з матір`ю, хоча фактичне місце їх реєстрації залишилося за місцем проживання відповідача. З того часу відповідач перестав цікавитися життям дітей. На підставі судових наказів з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] у період з червня 2018 року по лютий 2019 року включно злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених судовими накази, при цьому будучи працездатним та офіційно працевлаштованим в період сплати аліментів. Незважаючи на постійне та самостійне здійснення позивачем матеріальних витрат на утримання дітей, позивач придбала будинок в смт Іваничі Володимирського району Волинської області. Згідно з актом обстеження факту проживання жителів смт Іваничі від 10.01.2023 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає позивач [PERSON] , разом з нею без реєстрації проживають діти [PERSON] та [PERSON] . Позивач опікується інтересами та потребами дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям, повністю забезпечує матеріально. Відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дітей. За місцем проживання матері для дітей створені всі необхідні умови для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, проживання дітей разом з матір`ю відповідає їх інтересам. Відповідач не бажає добровільно надавати згоду на зняття дітей з місця попередньої реєстрації. Через відсутність такої згоди [PERSON] , центром надання адміністративних послуг Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області [PERSON] відмовлено у реєстрації місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за її місцем проживання по [ADDRESS] , що підтверджується листом №45/02/03-01.23 від 10.01.2023 року. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задеклароване за адресою місця проживання одного з батьків одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків за згодою іншого з батьків або законних представників. 17 травня 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Білецька І.М.подала суду письмову заяву про залишення позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей в частині позовної вимоги щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , без розгляду, через досягнення дитиною чотирнадцятирічного віку. Тому позивач просить врахувати обставини викладені у позові та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - позивачем [PERSON] за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині позовної вимоги про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , за заявою представника позивача, у зв`язку із досягненням дитиною чотирнадцятирічного віку, залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Білецька І.М.в судове засідання не прибули, представник подала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, у заяві вказано, що позивач та її представник позов підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суду не повідомив, відзиву, заяв, клопотань суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, виконавчий комітет Іваничівської селищної ради, свого представника в судове засідання не направила. Начальник служби у справах дітей Іваничівської селищної ради Гринюк Ж. подала суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, у зв`язку із неможливістю безпосередньо прибути в судове засідання через службову зайнятість. Представник просить розгляд справи здійснити на підставі наявних доказів у матеріалах справи, враховуючи при ухваленні рішення інтереси дитини. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі з 2009 року, спільно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Від спільного подружнього проживання у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.04.2009, серії [NUMBER] від 18.01.2011, виданими Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області (арк. 13,14). З 2018 року позивач та відповідач проживають окремо. Згідно з актом обстеження факту проживання жителів смт Іваничі від 10.01.2023 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає позивач [PERSON] , разом з нею без реєстрації проживають діти [PERSON] та [PERSON] (арк. 21). Службою у справах дітей Іваничівської селищної ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на час розгляду справи виповнилось 14 років, отже він самостійно може обрати собі місце проживання. Однак службою у справах дітей встановлено, що позивач [PERSON] створила належні умови для проживання сина, забезпечує його усім необхідним для гармонійного розвитку, займається його лікуванням. Окрім того неповнолітній [PERSON] виявив бажання і надалі проживати разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Богдана також виявила бажання надалі проживати разом зі своєю матір`ю за вказаною адресою. Служба у справах дітей Іваничівської селищної ради, враховуючи інтереси дитини, а також відсутність об`єктивних чинників, які б вказували на недоцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - позивачем [PERSON] . Крім того, з наданого суду висновку вбачається, що в ході вирішення питання про визначення місця проживання дитини відповідач [PERSON] дав письмове пояснення, що не заперечує щоб дитина проживала разом із матір`ю [PERSON] за вказаною адресою (арк. 57-64). Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, позивачем [PERSON] доведено належними та допустимими доказами добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток. Батько дитини має право та обов`язок піклуватися про її здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким буде проживати дитина. При цьому суд зазначає, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не може бути обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини. Крім того, виходячи з положень статей 157, 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дитини, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні. Отже, при визначенні місця проживання дитини з матірю батько не позбавляється можливості спілкування з дитиною та участі у її вихованні та утриманні. Відповідач, як батько дитини, може реалізувати свої права шляхом досягнення нових домовленостей з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування у позасудовому порядку або за судовим рішенням, у разі порушення його прав. Суд бере до уваги та погоджується із висновком служби у справах дітей Іваничівської селищної ради, яким рекомендовано визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - позивачем [PERSON] . У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Будь яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю може зашкодити інтересам дитини, в ході розгляду справи не здобуто. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити, визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - позивачем [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, таким чином судові витрати по справі слід залишити за позивачем [PERSON] . На підставі ст.ст. 150, 155, 160, 161 СК України, ст.ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved