Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-30 00:00:00

24 лютого 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 04 лютого 2021 року між товариством і відповідачем [PERSON] укладено договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 202726426, забезпечений транспортний засіб Mersedes-BenzVito, державний номерний знак [NUMBER] , предметом договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 22 червня 2021 року о 13.37 год. на автодорозі Київ-Чоп 21 км у напрямку м. Київ, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mersedes-Benz Vito, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року у справі № 369/9076/21 відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000,00 грн. Власником транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . 01 липня 2021 року власник транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду. 16 серпня 2021 року на виконання вимог п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу було проведено його огляд. 29 серпня 2021 року з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ було складено аварійний сертифікат № 54-D/92/8, відповідно до якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує його ринкову вартість, а тому вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент ДТП та складає 45 207,40 грн. з ПДВ. 07 вересня 2021 року позивачем ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було складено аварійний сертифікат № 45-D/92/8, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість КТЗ в пошкодженому стані на дату оцінки складає 19 943,00 грн. Отже, ТЗ визнається фізично знищеним, а тому розмір матеріального збитку визначається як різниця між його вартістю до та після ДТП та складає 25 264,00 грн. (де 45 207,40 грн. - 19 943,00 грн.). Крім того, відповідно до приписів ст. 12.1ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Так, згідно умов Договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 202726426 від 04.02.2021 року, розмір франшизи становить 2 600,00 грн. 24 листопада 2021 року власник транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим 20 січня 2022 року позивачем складено розрахунок суми страхового відшкодування і страховий акт № ЦВ/21/4426, у зв`язку з чим позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] у розмірі 22 664,40 грн. (де 25 264,40 грн. - 2 600,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 26492 від 20 січня 2022 року. Крім того, на момент ДТП транспортний засіб Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , був застрахований в АТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № bm80364а0к5 від 22 червня 2020 року. 24 червня 2021 року власник транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернулася до своєї страхової компанії АТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку № ІСзС-0012664 від 25 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] складає 65 678,21 грн. На виконання умов вищевказаного договору, 02 липня 2021 року АТ «СК «АРКС» виплатило власнику транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 65 678,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 795224 від 02 липня 2021 року. У зв`язку з чим, 17 вересня 2021 року АТ «СК «АРКС» звернулося до позивача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з заявою про стягнення витрат в порядку регресу (суброгації) на суму 65 678,71 грн. 30 вересня 2021 року позивачем ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт № ЦВ/21/5632 та розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких АТ «СК «АРКС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 46 162,14 грн. (за вирахуванням розміру зносу деталей ТЗ - 16 916,57 грн. та суми франшизи - 2 600,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 23060 від 30 вересня 2021 року. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на момент настання ДТП мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних, в той же час перебував у стані алкогольного сп`яніння, у позивача після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілих осіб відповідно до приписів ч. 1 ст. 1191 ЦК України та пп. 38.1.1 «а» ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виникло право вимоги до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 68 826,54 грн. (сплачені суми страхового відшкодування потерпілим особам: 22 664,40 грн. + 46 162,14 грн.). В зв`язку з наведеним, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» просило суд: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 68 826,54 грн., а також судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 22 червня 2021 року о 13.37 год. на автодорозі Київ-Чоп 21 км у напрямку м. Київ, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mersedes-BenzVito, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який був в стані алкогольного сп`яніння, транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року у справі № 369/9076/21 відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що відповідач [PERSON] свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП визнав в повному обсязі, у скоєному розкаявся. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 04 лютого 2021 року між позивачем ТДВ «СК «Альфа-Гарант» і відповідачем [PERSON] укладено договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 202726426, забезпечений транспортний засіб Mersedes-Benz Vito, державний номерний знак [NUMBER] , предметом договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 260 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну складає 130 000,00 грн.; розмір франшизи становить 2 600,00 грн. Встановлено, що власником транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 19 грудня 2019 року. 01 липня 2021 року власник транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду. 16 серпня 2021 року на виконання вимог п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу було проведено його огляд. Встановлено, що 29 серпня 2021 року з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ було складено аварійний сертифікат № 54-D/92/8, відповідно до якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує його ринкову вартість, а тому вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент ДТП та складає 45 207,40 грн. з ПДВ. 07 вересня 2021 року позивачем ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було складено аварійний сертифікат № 45-D/92/8, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість КТЗ в пошкодженому стані на дату оцінки складає 19 943,00 грн. У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Отже, у розумінні приписів п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`транспортний засіб ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] , вважається фізично знищеним. Згідно з пунктом 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, транспортний засіб ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] фізично знищеним, а тому розмір матеріального збитку визначається як різниця між його вартістю до та після ДТП та складає 25 264,00 грн. (де 45 207,40 грн. - 19 943,00 грн.). Крім того, відповідно до приписів ст. 12.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Так, згідно умов Договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 202726426 від 04.02.2021 року, розмір франшизи становить 2 600,00 грн. Судом встановлено, що 24 листопада 2021 року власник транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим 20 січня 2022 року позивачем складено розрахунок суми страхового відшкодування і страховий акт № ЦВ/21/4426, у зв`язку з чим позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] у розмірі 22 664,40 грн. (де 25 264,40 грн. - 2 600,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 26492 від 20 січня 2022 року. Судом також встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01 липня 2014 року є [PERSON] , був застрахований в АТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № bm80364а0к5 від 22 червня 2020 року. Встановлено, що 24 червня 2021 року власник транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернулася до своєї страхової компанії АТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку № ІСзС-0012664 від 25 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] складає 65 678,21 грн. На виконання умов вищевказаного договору, 02 липня 2021 року АТ «СК «АРКС» виплатило власнику транспортного засобу Nissan Juke, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 65 678,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 795224 від 02 липня 2021 року. У зв`язку з чим, 17 вересня 2021 року АТ «СК «АРКС» звернулося до позивача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з заявою про стягнення витрат в порядку регресу (суброгації) на суму 65 678,71 грн. Встановлено, що 30 вересня 2021 року позивачем ТДВ «СК «Альфа-Гарант» складено страховий акт № ЦВ/21/5632 та розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких АТ «СК «АРКС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 46 162,14 грн. (за вирахуванням розміру зносу деталей ТЗ - 16 916,57 грн. та суми франшизи - 2 600,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 23060 від 30 вересня 2021 року. Таким чином, зальний розмір фактичних витрат ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складає 68 826,54 грн.(сплачені суми страхового відшкодування потерпілим особам: 22 664,40 грн. + 46 162,14 грн.). Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У пункті 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, згідно якої страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Приписами п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.1.1 «а» ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Відтак, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, між його діями та шкодою, завданою власникам транспортних засобів ВАЗ 21093, д.н.з [NUMBER] та Nissan Juke, д.н.з. [NUMBER] , є безпосередній зв`язок, така шкода потерпілим була відшкодована позивачем ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] , винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, проте на момент настання ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, що була виплачена потерпілим особам у загальному розмірі 68 826,54 грн. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved