Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належала земельна ділянка площею 2,37 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6531, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.05.1997р. за №473. Зазначає, що спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті спадкодавця [PERSON] , фактично прийняла її сестра [PERSON] у відповідності до вимог ст.549 ЦК Української РСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить право на вищевказану спірну земельну ділянку (середню земельну частку) на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), яку остання фактично успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] . Зазначає, що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] та така прийняла частину спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] . Однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену спірну земельну ділянку (середню земельну частку) позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку), розташовану на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правничої (правової) допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Штендера М.В., в якому такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача - Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської областіПавуцьо О. в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за відсутності учасника справи, в якому вказала, що сторона відповідача визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати дану справу без їх участі. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд даної справи за його відсутності. Крім того, представник Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області скерував на адресу суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2023р. №71985910, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30.03.2023р. №71985917, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіту/заповітів не складено; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2023р. №71985879, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за №484/2021, місце заведення: приватний нотаріус Яворівського нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30.03.2023р. №71985859, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя заповіту/заповітів не складено. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно із ст.534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.530 ЦК України 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйняття ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 2,37 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6531, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.05.1997р. за №473. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, нею за життя заповіту/заповітів не складено. У зв`язку з відсутністю заповіту, право на спадкування даної спадщини отримали спадкоємці за законом. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області №806 від 19.07.2018р., після смерті спадкодавця [PERSON] саме її сестра - [PERSON] вступила в управління її спадковим майном. У відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР суд розцінює такі дії [PERSON] як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що остання вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є сестрою спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог ст.530 ЦК України 1963 року являється спадкоємцем другої черги спадкування за законом до даної спадщини. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.2 ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємець [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Судом не здобуто доказів, що є інші спадкоємці спадкодавця [PERSON] , які б вчиняли дії, спрямовані на прийняття даної спадщини. Так, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2023р. №71985910, що міститься в матеріалах даної цивільної справи, відомо, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - спадкова справа не заводилась. Таку ж інформацію про відсутність спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] надано Львівським державним нотаріальним архівом у повідомленні за №647/01-30 від 30.03.2023р. Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну частку (пай) у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР успадкувала саме спадкоємець другої черги за законом - [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на земельну ділянку площею 2,37 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), яке така успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті своєї сестри [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, нею за життя заповіту/заповітів не складено. З копії спадкової справи №484/2021, що заведена після смерті спадкодавця [PERSON] у приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., слідує наступне: рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.09.2021р. (ЄУН 448/355/21) позивачці [PERSON] визначено додатковий строк в три місяці для подання нею в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; у встановлений зазначеним судовим рішенням додатковий строк позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття даної спадщини; позивачці [PERSON] видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] , а саме на: житловий будинок по [ADDRESS] . Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку, у відповідності до вимог ст.ст.1261, 1269 ЦК України успадкувала саме спадкоємець першої черги за законом - її дочка [PERSON] , позивачка по справі. В той же час, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірне майно - спірну земельну ділянку, переоформлених на ім`я спадкодавця [PERSON] , позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: довідкою виконавчого комітету Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 19.07.2018р. за №807, якою підтверджено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Сертифікату на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6531, виданого Балицькою сільською радою Львівської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.05.1997р. за №473; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00020132466 від 14.05.2018р., з якого відомо, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] ; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00020132001 від 14.05.2018р., з якого відомо, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] ; повідомленням з Мостиського відділу ДРАЦСу у Яворівському районі Львівської області від 12.10.2021р. за №561/22.23-06-23, з якого відомо про наявність актового запису про шлюб за №5 від 06.05.1951р. між [PERSON] та [PERSON] ; довідкою, виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області №806 від 19.07.2018р.; повідомленням Львівського державного нотаріального архіву за №647/01-30 від 30.03.2023р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2023р. №71985910; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30.03.2023р. №71985917; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2023р. №71985879; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30.03.2023р. №71985859; копією спадкової справи №484/2021, що заведена після смерті спадкодавця [PERSON] у приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С.; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне їм майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини, судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку (середню земельну частку), право на яку така успадкувала в порядку спадкування після смерті своєї сестри [PERSON] ; право на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, - суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved