Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-22 00:00:00

Дружківським міським судом Донецької області 27 .02.2023 року було ухвалено рішення № 229/1942/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позов було задоволено. роте не вирішено питання з приводу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: судового збору. Відповідачка не погодилася з рішенням суду і звернулася до Дніпровського апеляційного суду зі скаргою на рішення. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023року повернуто до Дружківського міського суду цивільну справу № 229/1942/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Надано місячний строк з дня надходження даної ухвали для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення не зазначено висновку про розподіл судових витрат. Враховуючи характер вирішуваного питання, виклик у судове засідання учасників справи не здійснювався, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 229/4518/21, дійшов такого висновку. Частиною 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У відповідності до вимог ч.1 ст.265 ЦПК України, рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини. Зокрема, відповідно до ч.5 п.2 ст.265 ЦПК України, в резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про розподіл судових витрат. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, у тому числі, не вирішено питання про судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] був сплачений судовий збір в розмірі 1040грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2722323852.1 від 27.10.2022 року. озмір судового збору обрахований з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.07.2022р 2600грн . Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року передбачено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положенняст.88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, ставки судового збору у 2022 році обраховуються з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня цього року (2481 грн). За подання до суду цивільної юрисдикції позовної заяви немайнового характеру , яка подана фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992,40грн Дослідивши матеріали справи в межах питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що дійсно під час ухвалення рішення не вирішено питання про судові витрати, а тому з даного приводу вважає за необхідне постановити додаткове рішення. Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір, позов задоволений до [PERSON] , тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 992,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved